П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року
м. Київ
Справа № 640/22595/18
Провадження № 11-549апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2018 року (суддя Золотарьова Л. І.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року (судді Чалий І. С., Жигилій С. П., Перцова Т. С.) у справі № 640/22595/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») про зобов`язання вчинити певні дії та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укртелеком», у якому просив:
- зобов`язати відповідача повернути у користування телефонний номер танадати копію розрахунку нарахувань з одного номера телефону на інший;
- визнати протиправними дії керівництва ПАТ «Укртелеком» щодо заміни телефонного номера і нарахування заборгованості за користування телефоном.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.   Київський районний суд міста Харкова ухвалою від 10 грудня 2018 року відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
3.   Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 26 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2018 року - без змін.
4.   Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що між позивачем і відповідачем на підставі укладеного між ними договору від 13 березня 2008 року № 058028074 про надання послуг електрозв`язку склалися приватноправові відносини, а тому цей спір має приватноправовий характер. Крім того, суди дійшли висновку, що відповідач у цій справі не наділений публічно-владними повноваженнями, а тому не є суб`єктом владних повноважень.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог
5.   Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначив, що суди при вирішенні справи порушили норми Конституції України, КАС України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).
6.   На підставі викладеного скаржник просить скасувати ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Позиція інших учасників справи
7.   На час розгляду справи відповідач відзиву на касаційну скаргу не надіслав.
Рух касаційної скарги
8.   Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 25 квітня 2019 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, а ухвалою від 06 червня 2019 року передав цю справу разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судового рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
9.   Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 24 червня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників згідно з пунктом 3 частини першої статті 345 КАС України, а саме з огляду на те, що предметом перегляду в цій справі є ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, а характер спірних правовідносин не вимагає участі сторін у судовому засіданні.
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
10.         ОСОБА_1 відповідно до посвідчення від 06 серпня 2007 року серії НОМЕР_1 є інвалідом війни ІІ групи.
11.        ПАТ «Укртелеком» за договором від 13 березня 2008 року № 058028074 про надання послуг електрозв`язку надавало позивачу телекомунікаційні послуги з обслуговування телефонної лінії на пільгових умовах як інваліду війни.
12.        У листопаді 2018 року позивачу від відповідача надійшло повідомлення про оплату рахунка за телефоном, у якому нараховані кошти без урахування знижки.
13.        Згідно з відповідями ПАТ «Укртелеком» від 30 серпня та 20 вересня 2018 року за заявою позивача надання телекомунікаційних послуг за телефоном 7486166 припинено з 03 вересня 2018 року. Також проведено корегування абонентської плати за номером телефону.
14.        Не погодившись з указаними діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
15.        Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
16.        Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
17.        На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або надання адміністративних послуг.
18.        Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
19.        Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
20.        Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. 
21.        Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
22.        Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
23.        Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
24.        Як установлено матеріалами справи,  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача повернути у користування телефонний номер інадати копію розрахунку нарахувань з одного номера телефону на інший та визнання протиправними дій керівництва ПАТ «Укртелеком» щодо заміни телефонного номера і нарахування заборгованості за користування телефоном.
25.        Матеріалами справи також установлено, що ПАТ «Укртелеком» надавало  ОСОБА_1 телекомунікаційні послуги по телефонній лінії на пільгових умовах як інваліду війни на підставі договору від 13 березня 2008 року № 058028074 про надання послуг електрозв`язку.
26.        Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
27.        Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
28.        Частиною другою цієї статті визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
29.        Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.
30.        При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
31.        З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновок суду першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі є правильним.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
32.        Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
33.        Згідно із частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
34.        Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, Велика Палата Верховного Суду залишає касаційну скаргу  ОСОБА_1 без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                 О. С. Золотніков
Судді:                                Н. О. Антонюк                                                            В. В. Пророк
                                           Ю. Л. Власов                                                                    Л. І. Рогач
                                           М. І. Гриців                                                                 О. М. Ситнік
                                           Ж. М. Єленіна                                                            О. С. Ткачук
                                           О. Р. Кібенко                                                                   В. Ю. Уркевич
                                           В. С. Князєв                                                                О. Г. Яновська
                                           Л. М. Лобойко