Постанова 
Іменем України 
 
09 жовтня 2019 року 
 
справа № 755/8886/16-ц
провадження № 61-12891св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк», 
відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Укргазпромполіс», ОСОБА_1 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року у складі судді Савлук Т. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2017 року у складі колегії суддів: Заришняк Г. М., Андрієнко А. М., Мараєвої Н. Є., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» (далі - ПАТ «Укргазпромбанк») звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укргазпромполіс» (далі - ПАТ «СК «Укргазпромполіс»), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.
 
Позовна заява мотивована тим, що 30 січня 2015 року між ПАТ «СК «Укргазпромполіс» та ОСОБА_1 укладений договір № 06/15 передачі (відступлення) права вимоги на поточному рахунку, за умовами якого товариство передало ОСОБА_1 право вимоги за договором банківського рахунку від 03 червня 2013 року № 50, укладеним між ПАТ «Укргазпромбанк» та ПАТ «СК «Укргазпромполіс», відповідно до якого у банку відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 . 
 
19 березня 2015 року ПАТ «СК «Укргазпромполіс» направило ПАТ «Укргазпромбанк» лист-повідомлення про відступлення страховою компанією на користь ОСОБА_1 права вимоги за договором банківського рахунку від 03 червня 2013 року № 50 у розмірі 1 380 000,00 грн.
 
З урахуванням зазначеного ПАТ «Укргазпромбанк» просило суд визнати недійсним договір № 06/15 передачі (відступлення) права вимоги на поточному рахунку від 30 січня 2015 року. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Укргазпромбанк» відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що уступка права вимоги стосується виключно заміни сторони (кредитора) у зобов`язанні, не впливає на зміст самого зобов`язання і заміна сторони у зобов`язанні ніяким чином не порушує права та інтереси боржника. Відповідно до  статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Отже, на підставі договору банківського рахунку між сторонами виникають зобов`язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер і в яких вкладник виступає кредитором банку за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем підстави щодо недійсності оспорюваного правочину, суд дійшов висновку, що ПАТ «Укргазпромбанк» обрав неналежний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, він не є стороною оспорюваного договору та не довів наявність обставин, які б свідчили про порушення відповідачами його майнових прав.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укргазпромбанк» уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» відхилено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року залишено без змін.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. При цьому заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Сторони у справі не оспорюють дійсність договору банківського рахунку, укладеного між ПАТ СК «Укргазпромполіс» та ПАТ «Укргазпромбанк», права вимоги за яким були передані новому кредитору ОСОБА_1 на підставі оспорюваного договору передачі (відступлення) права вимоги, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Уступка права вимоги стосується виключно заміни сторони (кредитора) у зобов`язанні, не впливає на зміст самого зобов`язання, і заміна сторони у зобов`язанні ніяким чином не порушує права та інтереси боржника. При цьому наведеними нормами цивільного законодавства України не встановлено вимоги щодо платності відступлення права вимоги. Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним договору № 06/15 передачі (відступлення) права вимоги на поточному рахунку від 30 січня 2015 року, укладеного між ПАТ «СК «Укргазпромполіс» та ОСОБА_1 , оскільки відбулася лише заміна кредитора у зобов`язанні, а саме зобов`язання продовжувало існувати, при цьому права позивача не порушені.

 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Укргазпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що клієнт банку може мати дійсну вимогу щодо виконання грошового зобов`язання та стати кредитором банку лише після надання банку відповідного розрахункового документа, оформленого відповідно до банківського законодавства України. Лише у цьому випадку кредитор буде мати документально підтверджені вимоги щодо майнових зобов`язань банка перед клієнтом. Враховуючи відсутність станом на 30 січня 2015 року документально підтверджених грошових майнових зобов`язань банку за договором банківського рахунку перед ПАТ «СК «Укргазпромполіс» та зважаючи на те, що кредитором банку є особа з документально підтвердженими вимогами, ПАТ «СК «Укргазпромполіс» не було кредитором банку, а ОСОБА_1 внаслідок укладення 30 січня 2015 року договору № 06/15 передачі (відступлення) права вимоги на поточному рахунку не став новим кредитором ПАТ «Укргазпромбанк» за договором поточного рахунку від 03 червня 2013 року № 50 та не міг отримати майнових вимог до банку за вказаним договором. Тобто 30 січня 2015 року ПАТ «СК «Укргазпромполіс» у порушення вимог статей 512, 514 ЦК України відступило ОСОБА_1 за договором № 06/15 передачі (відступлення) права вимоги на поточному рахунку недійсну вимогу, не будучи при цьому кредитором банку, що є порушенням частини першої статті 203 ЦК України. Клієнтом банку (власником поточного рахунку) є конкретна особа, що пройшла всі необхідні процедури, визначені спеціальним банківським законодавством (веретифікацію, ідентифікацію), на ім`я якої відкривається рахунок та яка має виключне право розпорядження ним. Законодавством України не передбачено механізму зміни власника поточного рахунку. ОСОБА_1 , прийнявши право вимоги за договором банківського рахунку від 03 червня 2013 року № 50, не став клієнтом банку (власником рахунку). Відповідно до статті 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки; банк зобов`язаний ідентифікувати клієнтів, які відкривають рахунки у банку, клієнтів, які здійснюють операції, що підлягають фінансовому моніторингу, осіб, уповноважених діяти від імені зазначених клієнтів. Рахунок клієнту відкривається та банківські операції здійснюються лише після проведення ідентифікації особи клієнтів та вжиття заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.  
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом подати відзив на касаційну скаргу.
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і  кримінальних справ від 06 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано її матеріали з Дніпровського районного суду м. Києва.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і  кримінальних справ від 07 серпня 2017 року справу призначено до судового розгляду.
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Черняк Ю. В.
 
Фактичні обставини, встановлені судами
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30 січня 2015 року між ПАТ «СК «Укргазпромполіс» та ОСОБА_1 укладений договір № 06/15 передачі (відступлення) права вимоги на поточному рахунку, за умовами якого товариство передало ОСОБА_1 право вимоги за договором банківського рахунку від 03 червня 2013 року № 50, укладеним між ПАТ «Укргазпромбанк» та ПАТ «СК «Укргазпромполіс», відповідно до якого у банку відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 . 
 
19 березня 2015 року ПАТ «СК «Укргазпромполіс» направило ПАТ «Укргазпромбанк» лист-повідомлення про відступлення страховою компанією на користь ОСОБА_1 права вимоги за договором банківського рахунку від 03 червня 2013 року № 50 у розмірі 1 380 000,00 грн.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
 
Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу (стаття 1067 ЦК України).
 
Відступлення права вимоги - це заміна кредитора у зобов`язанні шляхом передання особою своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).
 
Предметом позову у цій справі є вимога ПАТ «Укргазпромбанк» про визнання недійсним договору про передачу (відступлення) права вимоги за договором банківського рахунку від 03 червня 2013 року № 50, укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ПАТ «СК «Укргазпромполіс», відповідно до якого ПАТ «СК «Укргазпромполіс» відкрило у ПАТ «Укргазпромбанк» поточний рахунок № НОМЕР_1 . 
 
Порядок відкриття та закриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні поточних, вкладних (депозитних) рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) клієнтів банків; порядок відкриття та закриття банками кореспондентських рахунків банкам (резидентам і нерезидентам), філіям іноземних банків; особливості здійснення операцій за окремими рахунками клієнтів, що відкриваються відповідно до законів України, регулюється Інструкцією про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Інструкція № 492), регулює
 
Цією Інструкцією № 492 визначається порядок відкриття банками рахунків клієнтів, використання коштів за ними і порядок їх закриття. 
 
Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 492 умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.
 
За змістом пункту 1.8 Інструкції № 492 банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки, за договором рахунку умовного зберігання (ескроу) - рахунки умовного зберігання (ескроу), де вкладним (депозитним) рахунком є рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.
 
Банкам забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки. Банки зобов`язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, установленому законодавством України з питань запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. Рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації банком.  Ідентифікація клієнта не є обов`язковою, якщо клієнт уже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України (пункти 2.1, 2.2 Інструкції № 492).
 
Банк з метою ідентифікації фізичної особи має встановити прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, серію і номер паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу), дату видачі та орган, що його видав; відомості про місце проживання або місце перебування фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта, у якому органами державної податкової служби зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта (пункт 2.3 Інструкції № 492).
 
Банк відкриває поточний рахунок юридичній особі, яка не має рахунку в цьому банку, на підставі таких документів: заяви про відкриття поточного рахунку, яку підписує керівник юридичної особи або інша уповноважена на це особа; копії належним чином зареєстрованого установчого документа (статуту/засновницького договору/установчого акта/положення). Юридичні особи публічного права, які діють на підставі законів, установчий документ не подають. Юридична особа, яка створена та/або діє на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, подає копію рішення про її створення або про провадження діяльності на підставі модельного статуту, підписаного усіма засновниками; копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що містить відомості про юридичну особу; картки із зразками підписів і відбитка печатки (пункт 3.2 Інструкції № 492).
 
Пунктом 2.9 Інструкції № 429 передбачено, що банк зобов`язаний відмовитися від відкриття рахунку, якщо здійснення ідентифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України є неможливим.
 
Виходячи із викладеного поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка Інструкцією № 492 не передбачено.
 
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року (провадження № 3-174гс16).
 
Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
 
Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
 
Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на характер спірних правовідносин та не застосували норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин. Встановивши, що відступлення права вимоги відбулося за договором банківського рахунку від 03 червня 2013 року № 50, відповідно до якого ПАТ «СК «Укргазпромполіс» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , суди не врахували те, що поточні рахунки відкриваються банком на конкретну особу за умови надання відповідних документів і чинне законодавство України не передбачає заміну власника рахунку іншою особою без згоди банку. 
 
Згідно з частиною першою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Частиною третьою статті 412 ЦПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
 
З урахуванням наведеного колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Укргазпромбанк» та визнання недійсним договору № 06/15 передачі (відступлення) права вимоги на поточному рахунку від 30 січня 2015 року.
 
Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувані судові рішення - скасуванню, а колегія суддів приймає постанову, якою  задовольняє позовні вимоги ПАТ «Укргазпромбанк» у повному обсязі, то з відповідачів має бути стягнутий судовий збір у розмірі 4 547,40 грн, тобто по 2 273,70 грн - з кожного відповідача. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» задовольнити. 
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2017 року скасувати. 
 
Позов Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укргазпромполіс», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання договору відступлення права вимоги недійсним, задовольнити. 
 
Визнати недійсним договір № 06/15 передачі (відступлення) права вимоги на поточному рахунку, укладений 30 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» та ОСОБА_1 , за умовами якого товариство передало ОСОБА_1 право вимоги за договором банківського рахунку від 03 червня 2013 року № 50, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Укргазпромполіс», відповідно до якого у банку відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 . 
 
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укргазпромполіс», ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» судовий збір по 2 273 (дві тисячі двісті сімдесят три) грн 70 коп. з кожного. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                І. А. Воробйова 

                                                                                                            Б. І. Гулько 

                                                                                                            Р. А. Лідовець

                                                                                                            Ю. В. Черняк