Постанова  
Іменем України
20 листопада 2019 року 
м. Київ
справа № 127/5573/18
провадження № 61-45983св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,  Курило В. П.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2018 року у складі судді Дернової В. В. та постанову Апеляційного суду Вінницької області                                       від  14 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Голоти Л. О., Медвецького С. К.,
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі -  ПАТ «Дельта Банк») про звільнення майна з-під арешту та зняття обтяжень.
Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 07 квітня 2017 року, укладеного між ним та ОСОБА_2 і оформленого та підписаного сторонами в Сервісному центрі 4841 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, позивач придбав транспортний засіб марки «ACURA», 2008 року випуску, колір білий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що він є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення цього договору купівлі-продажу транспортного засобу, який оформлювався у Сервісному центрі 4841 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, будь-які обтяження (у тому числі на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 27 червня 2008 року № 11366201000) були відсутні. 
Угода щодо набуття ним права власності на вказаний автомобіль була укладена з дотриманням Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388. 
Встановлення 25 квітня 2017 року обтяження за № 16243271, тобто після придбання ним вказаного майна, порушує його право власності як добросовісного набувача.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просив звільнити з-під застави та виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна належний йому на праві приватної власності автомобіль марки «ACURA», модель MDX,                       2008 року випуску, колір білий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який внесений до державного реєстру обтяжень рухомого майна 25 квітня                       2017 року за реєстровим № 16243271.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня                      2018 року позов задоволено.
Звільнено з-під застави та виключено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна належний ОСОБА_1 на праві приватної власності автомобіль марки «ACURA», моделі MDX, 2008 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна НОМЕР_5, номер державної реєстрації НОМЕР_1 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ).
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1   є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності на момент придбання відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна позивач є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладеного між банком та ОСОБА_2 .
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою  Апеляційного суду Вінницької області від  14 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.  При цьому, суд зазначив, що на час відчуження спірного автомобіля боржником,                                           у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, отже відсутні підстав збереження сили застави для нового власника майна.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У жовтні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В. В. подало до Верховного Суду касаційну скаргу,              у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтовувалась порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Судами залишено поза увагою, що зняття з обліку або перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. 
Проте, за наявності заборгованості боржника перед кредитором, згоди на відчуження та здійснення дій щодо перереєстрації власника або зняття обтяження з майна ОСОБА_2 банк не надавав.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.
02 жовтня 2019  року вказана справа передана на судді-доповідачеві Коротенку Є. В. 
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «ACURA», моделі MDX, 2008 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07 квітня 2017 року серії НОМЕР_4 
Цей транспортний засіб позивач придбав  у ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4841/2017/406983 від 07 квітня 2017 року, оформленого та підписаного сторонами в сервісному центрі 4841 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області.
Згідно із пунктом 1.2 цього договору, продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за цим договором, належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді.
Установлено, що на момент купівлі-продажу транспортного засобу та його перереєстрації 07 квітня 2017 року будь-які обтяження були відсутні.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна                           від 28 лютого 2018 року № 55000600 вбачається, що на легковий автомобіль марки «ACURA», моделі MDX, 2008 року випуску, колір білий, номер об`єкта НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_5, номер державної реєстрації НОМЕР_1 ,                  25 квітня 2017 року за № 16243271 зареєстровано обтяження - застава рухомого майна (застава транспортного засобу) на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 27 червня 2008 року № 11366201000, протоколу № 181 від 12 квітня 2017 року засідання робочої комісії щодо додаткової перевірки в частині відображення в обліку АБС «Б2» заставного майна, створеної відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» № 581-Л від 03 жовтня 2016 року.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржені судові рішення відповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
Установлено, що на момент купівлі-продажу спірного транспортного засобу та його перереєстрації 07 квітня 2017 року будь-які обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні.
Жодних належних та допустимих доказів того, що позивач знав або міг знати про наявність та дію Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 27 червня 2008 року № 11366201000 суду не надано.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що новий власник автомобіля ОСОБА_1 є добросовісним набувачем транспортного засобу, а тому, відповідно до приписів статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», набув право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Таким чином, суд першої інстанції з яким погодився  апеляційний  суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами,                               встановивши фактичні обставини у справі, врахувавши, що транспортний засіб, який є предметом застави, був відчужений за відсутності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього майна, а ОСОБА_1 є його добросовісним набувачем, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення.
Доводи касаційної скарги відповідача зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, тому не можуть буті прийняті до уваги.
Посилання на те, що ОСОБА_1 набув право власності на автомобіль з порушенням вимог діючого законодавства є необґрунтованим, оскільки в силу статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому ці судові рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня                         2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області   від  14 вересня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
Судді                                                                                                 А. Ю. Зайцев 
Є. В. Коротенко 
В. М. Коротун
В. П. Курило