ПОСТАНОВА
Іменем України
09 жовтня 2019 року 
Київ
справа №823/1371/18
адміністративне провадження №К/9901/64033/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018 (колегія суддів у складі: Бабенка К.А., Літвіної Н.М., Сорочка Є.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П., Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (далі - ТУ ДСА України у Черкаській області), в якому просив:
- визнати протиправними дії в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. щодо відмови в наданні частини додаткової відпустки, у зв`язку з навчанням в аспірантурі в період з 21.02.2018 по 23.02.2018, з 28.02.2018 по 03.03.2018, 07.03.2018, та з 14.03.2018 по 16.03.2018;
- зобов`язати в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережну Н.П. надати ОСОБА_1 частину додаткової відпустки, у зв`язку з навчанням в аспірантурі шляхом видання відповідного наказу згідно поданої ним заяви в період з 21.02.2018 по 23.02.2018, з 28.02.2018 по 03.03.2018, 07.03.2018, та з 14.03.2018 по 16.03.2018;
- зобов`язати ТУ ДСА України у Черкаській області виплатити позивачу суддівську винагороду, у зв`язку з наданням додаткової відпустки та навчанням в аспірантурі у період з 21.02.2018 по 23.02.2018, з 28.02.2018 по 03.03.2018, 07.03.2018, та з 14.03.2018 по 16.03.2018.
Позов мотивовано тим, що 16.02.2018 ОСОБА_1 була подана заява на ім`я в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. про надання додаткової оплачуваної відпустки в період з 20.02.2018 по 23.02.2018, з 27.02.2018 по 02.03.2018, з 06.03.2018 по 07.03.2018, з 13.03.2018 по 16.03.2018 та 20.03.2018 у зв`язку з навчанням в аспірантурі Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України. Проте наказом від 16.02.2018 № 6-в позивачу надано додаткову оплачувану відпустку лише на період аудиторних занять та проходження форми поточного та підсумкового контролю, тривалістю 5 календарних днів, а саме 20 та 27 лютого, 06, 13 та 20 березня 2018 року зі збереженням середньої заробітної плати, оскільки решта днів не охоплюються довідкою-викликом від 15.02.2018 № 126/49. Позивач, вважаючи протиправними дії в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. щодо ненадання частини додаткової відпустки у зв`язку з навчанням, звернувся до суду. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 29.05.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовив повністю.
Судове рішення першої інстанції мотивовано тим, що підставою для надання додаткової відпустки у зв`язку з навчанням є довідка-виклик з вузу. У цій довідці повинно бути вказано не тільки початок та закінчення сесії, але й продовження відпустки. Крім того, планування навчального процесу належить до компетенції вищих закладів освіти, їм належить право розподілу установленої законом тривалості додаткової оплачуваної відпустки протягом навчального року. Підприємство, установа зобов`язані надавати працівникові відпустку саме в той час, який визначений вузом. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав врахування додаткових днів, не передбачених довідкою-викликом від 15.02.2018.
Щодо посилання позивача на довідки Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України б/н про відвіданням ОСОБА_1 занять у групі мовної підготовки по четвергах та суботах з листопада 2017 по червень 2018 та лекцій і семінарів по філософії - щосереди в той самий період, то суд зазначив, що останні не включені до довідки-виклику від 15.02.2018.
Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 17.09.2018 скасував рішення суду першої інстанції і прийняв нове, яким позов задовольнив повністю.
Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі та успішно виконують індивідуальний план підготовки, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. Факт виконання позивачем індивідуального плану аспіранта підтверджується довідками Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України, Центру наукових досліджень та викладання іноземних мов Національної академії наук України, Центру гуманітарної освіти Національної академії наук України.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П. просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Звертає увагу на те, що позивач, подавши заяву про надання відпустки від 16.02.2018, вказав фактично про перенесення йому відпустки у зв`язку з навчанням з щовівторка на інші дні. Однак, законодавством на відміну від щорічних відпусток не передбачена можливість поділу на частини, перенесення на інший період, продовження на святкові й неробочі дні відпустки у зв`язку з навчанням. 
Позиція інших учасників справи
Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018 без змін, а касаційну скаргу відповідача - без задоволення.
ТУ ДСА України у Черкаській області заяву про приєднання до касаційної скарги в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. або заперечень на касаційну скаргу не надало.
Рух касаційної скарги
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 25.10.2018 відкрив провадження за касаційною скаргою в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018 у справі № 823/1371/18.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 03.10.2019 зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
ОСОБА_1 на підставі указу Президента України від 02.03.2011 № 250/2011 «Про призначення суддів» призначений строком на п`ять років суддею Шполянського районного суду Черкаської області.
15.02.2018 Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України позивачу видана довідка-виклик за № 126/49, в якій зазначено, що позивач є аспірантом 1-го року заочної форми підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України за спеціальністю 081-Право, спеціалізацією - земельне право, на умовах контракту. Аспірант незалежно від форми навчання зобов`язаний щовівторка з 13 лютого по 25 травня (включно) 2018 року відвідувати аудиторні заняття та проходити всі форми поточного та підсумкового контролю (складання заліків та екзаменів) відповідно до індивідуального плану навчальної та наукової роботи аспіранта та освітньо-наукової програми аспірантури Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України.
ОСОБА_1 16.02.2018 подав відповідачу заяву про надання додаткової оплачуваної відпустки у зв`язку з навчанням в аспірантурі Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України, а саме: з 20.02.2018 по 23.02.2018, з 27.02.2018 по 02.03.2018, з 06.03.2018 по 07.03.2018, з 13.03.2018 по 16.03.2018, 20.03.2018. 
Наказом в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н. П. «Про надання відпустки судді ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням» від 16.02.2018 № 6-в, на підставі довідки-виклику Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України від 15.02.2018 № 126-49 та заяви позивача від 16.02.2018, ОСОБА_1 надано додаткову оплачувану відпустку у зв`язку з навчанням в аспірантурі Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України на період аудиторних занять та проходження всіх форм поточного та підсумкового контролю (складання заліків та екзаменів) відповідно до індивідуального плану навчальної та наукової роботи аспіранта та освітньо-наукової програми аспірантури Інституту тривалістю 5 календарних днів, а саме: 20 та 27 лютого, 06, 13 та 20 березня із збереженням середньої заробітної плати.
Крім того, листом в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. від 16.02.2018 повідомлено позивача, що надання днів тижня: середа, четвер та п`ятниці (21, 22, 28 лютого та 1, 14, 15 березня 2018 року), то ці дні не охоплюються довідкою-викликом від 15.02.2018 № 126/49, а відтак непов`язані з навчанням.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.  
Стаття 202 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачає, що працівникам, які проходять виробниче навчання або навчаються в навчальних закладах без відриву від виробництва, власник або уповноважений ним орган повинен створювати необхідні умови для поєднання роботи з навчанням.
Згідно з частинами четвертою та шостою статті 216 КЗпП України працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі та успішно виконують індивідуальний план підготовки, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. Відпустки, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої та частиною четвертою цієї статті, надаються впродовж навчального року.
Відповідно до статті 217 КЗпП України на час додаткових відпусток у зв`язку з навчанням (статті 211, 213, 216 цього Кодексу), за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата.
Згідно з частиною четвертою статті 218 КЗпП України працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі, за їх бажанням протягом чотирьох років навчання надається один вільний від роботи день на тиждень з оплатою його в розмірі 50 відсотків середньої заробітної плати працівника.
Державні гарантії права на відпустки, умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи визначає Закон України від 15.11.1996 № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі - Закон № 504/96-ВР).
Відповідно до статті 1 Закону № 504/96-ВР державні гарантії та відносини, пов`язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.
Пунктом 2 частини першої статті 4 Закону № 504/96-ВР установлюються такі види відпусток, зокрема, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону).
Частина перша статті 5 Закону № 504/96-ВР передбачає, що тривалість відпусток визначається цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами України і незалежно від режимів та графіків роботи розраховується в календарних днях.
Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 504/96-ВР працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі та успішно виконують індивідуальний план підготовки, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів та за їх бажанням протягом чотирьох років навчання - один вільний від роботи день на тиждень з оплатою його в розмірі 50 відсотків середньої заробітної плати працівника.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII).
Відповідно до частини першої статті 151 Закону № 1402-VIII Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.
Згідно з частиною першою статті 154 Закону № 1402-VIII Територіальними органами Державної судової адміністрації України є територіальні управління Державної судової адміністрації України.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до довідки-виклику Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України від 15.02.2018 № 126/49, аспірант незалежно від форми навчання зобов`язаний щовівторка з 13 лютого по 25 травня (включно) 2018 року відвідувати аудиторні заняття та проходити всі форми поточного та підсумкового контролю (складання заліків та екзаменів) відповідно до індивідуального плану навчальної та наукової роботи аспіранта та освітньо-наукової програми аспірантури Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України.
Крім того, з довідки Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України від 06.06.2018 № 126/173 судом апеляційної інстанції встановлено, що індивідуальний план навчальної та наукової роботи аспіранта на 2 семестр 1-го року навчання передбачає виконання освітньо-наукової програми аспірантури, а саме: освітньої складової, яка передбачає набуття мовних компетентностей з іноземної мови, оволодіння загальнонауковими компетентностями з філософії та засвоєння навчальної дисципліни зі спеціальності «Методологія, організація та технологія наукових досліджень», та наукової складової, яка передбачає проведення власного наукового дослідження. У рамках реалізації права на академічну мобільність аспірантури Інституту держави і права ім. В.М.   Корецького НАН України, здобувають загальнофілософські компетентності (в обсязі не менше 4 кредитів ЄКТС) та мовні компетентності з іноземної мови (в обсязі не менше 6 кредитів ЄКТС) в установах Національної академії наук України, а саме: підготовка аспірантів з іноземної мови проводиться Центром наукових досліджень та викладання іноземних мов НАНУ, а з філософії - Центром гуманітарної освіти НАНУ. У довідці-виклику від 15.02.2018 № 126/49 від 15.02.2018 зазначено про те, що аспірант зобов`язаний щовівторка з 13 лютого по 25 травня (включно) 2018 року відвідувати аудиторні заняття та проходити всі форми поточного та підсумкового контролю (складання заліків та екзаменів). Однак, в довідці не зазначено, що вказані дати охоплюють лише заняття зі спеціальності. Натомість, аспірант повинен відвідувати заняття та проходити всі форми поточного та підсумкового контролю з іноземної мови та з курсу філософії, а також займатися науковою роботою, яка передбачає теоретичну роботу над підготовкою дисертаційного дослідження, апробацію наукових досліджень та публікацію праць, що в сукупності складає індивідуальний план навчальної та наукової роботи аспіранта, на виконання якого надається додаткова оплачувана відпустка відповідно до частини четвертої статті 15 Закону № 504/96-ВР.
Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження виконання індивідуального плану аспіранта позивачем додано довідку Центру наукових досліджень та викладання іноземних мов Національної академії наук України, в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно відвідує заняття у групі мовної підготовки по четвергах та суботах з листопада 2017 року по червень 2018 року та довідку Центру гуманітарної освіти Національної академії наук України від 07.03.2018 № 220/19 щодо проходження ним навчання з курсу філософії: лекції та семінарські заняття - щосереди з листопада 2017 року по червень 2018 року в Центрі гуманітарної освіти НАН України.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої відповідачем не виконано. 
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про протиправність дій в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. щодо відмови в наданні судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 частини додаткової відпустки та зобов`язання надати йому частину додаткової відпустки на підставі поданої заяви.
Крім того, Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 216 КЗпП України працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі та успішно виконують індивідуальний план підготовки, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. 
Згідно з частиною шостою цієї статті відпустки, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої та частиною четвертою цієї статті, надаються впродовж навчального року.
Додаткова оплачувана відпустка у зв`язку з навчанням надається на підставі заяви та довідки-виклику. Відповідно до матеріалів справи, у заяві позивача про надання додаткової оплачуваної відпустки, у зв`язку з навчанням в аспірантурі, вказаний період навчання, який охоплюється довідкою-викликом та не перевищує 30 календарних днів.
Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо відсутності належної довідки-виклику, яка може бути підставою для надання додаткової оплачуваної відпустки. Довідка-виклик, що знаходиться в матеріалах справи, підтверджує право позивача на отримання, відповідно до частини четвертої статті 216 КЗпП України, додаткової оплачуваної відпустки, оскільки містить дані про те, що позивач є аспірантом та виконує індивідуальний план навчальної та наукової роботи аспіранта.  
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про зобов`язання ТУ ДСА України у Черкаській області виплатити позивачу суддівську винагороду, оскільки як правильно встановлено судом апеляційної інстанції позивач має право на додаткову відпустку у зв`язку з навчанням в аспірантурі, частину якої йому протиправно не було надано, та згідно статті 217 КЗпП України на час додаткових відпусток у зв`язку з навчанням (статті 211, 213, 216 цього Кодексу), за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанції було надано належну правову оцінку доводам, наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у касаційній скарзі не зазначено. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України (в чинній редакції), якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується. 

Суддя-доповідач:                                                                   Ж.М. Мельник-Томенко
Судді                                                                                         А.В. Жук
                                                                                                  Н.М. Мартинюк