ПОСТАНОВА
Іменем України

20 листопада 2019 року 
Київ

справа №815/3961/16
адміністративне провадження №К/9901/10216/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Калашнікової О.В.,
суддів - Білак М.В., Губської О.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 815/3961/16
за позовом ОСОБА_1 до Іванівського районного суду Одеської області про визнання недійсним запису в трудовій книжці, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року (прийняту у складі головуючого судді - Танцюра К.О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду 30 листопада 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Шляхтицького О.І., суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог
1. У серпні 2016 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Іванівського районного суду Одеської області (надалі - відповідач) про визнання недійсним запису в трудовій книжці НОМЕР_1 від 22 червня 2011 року про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Іванівського районного суду Одеської області у зв`язку із порушенням присяги. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
2. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016  року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 30 листопада 2016 року, у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
3. Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями ОСОБА_1 звернувся до  Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду 30 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
3.1. Позивач вказує, що запис у трудовій книжці про звільнення його з посади судді Іванівського районного суду Одеської області вчинено з всупереч частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України - в період тимчасової непрацездатності позивача. Крім того запис у трудовій книжці вчинено особою, яка не мала повноважень Голови суду та з позивачем не проведено розрахунок при звільненні. 
4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду 30 листопада 2016 року 
5. 26 січня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Указом Президента України від 25 липня 2006 року № 640/2006 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Іванівського районного суду Одеської області строком на п`ять років.
7. Указом Президента України «Про звільнення судді» від 22 червня 2011 року №  700/2011  ОСОБА_1  звільнено з посади судді Іванівського районного суду Одеської області у зв`язку з порушенням присяги судді.
8. Наказом виконуючого обов`язки голови суду ОСОБА_5 від 05 липня 2011  року № 5-ОС(СК) «Про відрахування зі штату Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1. », відповідно до Указу Президента України від 22 червня 2011 року №700/2011 «Про звільнення судді», ОСОБА_1 , звільненого у зв`язку з порушенням присяги судді, відраховано зі штату Іванівського районного суду Одеської області з 05 липня 2011 року
9. До трудової книжки позивача від 22 червня 2011 року внесено запис про звільнення його з посади судді Іванівського районного суду Одеської області у зв`язку із порушенням присяги.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
11. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
12. Відповідно до підпункту четвертого пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
13. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14. Частиною п`ятою статті 126 Конституції України встановлено, що суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі: 
1) закінчення строку, на який його обрано чи призначено; 
2) досягнення суддею шістдесяти п`яти років; 
3) неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров`я; 
4) порушення суддею вимог щодо несумісності; 
5) порушення суддею присяги; 
6) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього; 
7) припинення його громадянства; 
8) визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим; 
9) подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.
15. Відповідно до статті 72 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі подання Вищої ради юстиції протягом тридцяти днів з дня отримання такого подання.    
16. Згідно зі статтею 100 цього Закону, суддя суду загальної юрисдикції звільняється з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції.
17. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №  58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція).
18. Згідно пункту 1.1. Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками(власниками) підприємств,селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
19. Пунктом 2.4. Інструкції встановлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
20. Відповідно до пункту 2.5. Інструкції з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма № П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 р. № 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).
21. Згідно з пунктом 4.1 Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. 
22. Пунктом 4.2 Інструкції встановлено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
23. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
24. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом виконуючого обов`язки голови суду ОСОБА_5 . 05 липня 2011 року № 5-ОС(СК) «Про відрахування зі штату Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 », позивача відраховано зі штату Іванівського районного суду Одеської області з 05 липня 2011 року на підставі Указу Президента України «Про звільнення судді» від 22 червня 2011 року №700/2011.
25. Суд касаційної інстанції вважає твердження позивача про те, що запис у трудовій книжці вчинено особою, яка не мала повноважень Голови суду необґрунтованими оскільки згідно частини третьої статті 152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» керівник апарату суду несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду, суддів та судового процесу, функціонування автоматизованої системи документообігу, інформує збори суддів про свою діяльність.
26. Твердження позивача про порушення його прав щодо не проведення з ним розрахунку та не ознайомлення з наказом про звільнення є безпідставними,  оскільки позивачу неодноразово листами повідомлялося про необхідність з`явитися до Іванівського районного суду Одеської області для отримання трудової книжки та про вивільнення службових кабінетів, однак вказані листи поверталися на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку про закінчення терміну зберігання поштового повідомлення.
27. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи незважаючи на те, що позивач відповідно до наказу звільнений 05 липня 2011  року від отримав трудову книжку лише 12 липня 2016 року.
28. Доводи позивача не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішень судів попередніх інстанцій
29. За такого правового регулювання та обставин справи, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
30. Оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень норм процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
31. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, передбачених статтями 139, 140 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду 30 листопада 2016 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

_______________
_______________
_______________
О. В. Калашнікова 
М.В . Білак
О.А. Губська
Судді Верховного Суду