ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа №  911/2523/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:
особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав позивача - приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" - Сербуль О.Ю. - адвокат (довіреність від 08.02.2019, свідоцтво №3228), 
позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна"  - не з`явився,  
відповідача -  товариства з обмеженою відповідальністю "Княжий двір ЛТД"     - Лучинкін Є.С. -адвокат (свідоцтво КС №7689/10, ордер КС №503849), 

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу приватної        організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"
на рішення господарського суду Київської області від 14.03.2019 (суддя                                       Антонова В.М.)                        
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 (головуючий суддя: Отрюх  Б.В., судді: Верховець А.А., Доманська М.Л.)
у справі № 911/2523/18
за позовом приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (далі - Організація) в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю    "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна")
до товариства з обмеженою відповідальністю "Княжий двір ЛТД" (далі - ТОВ "Княжий двір ЛТД"),
про стягнення 237 870,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.
1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Організація в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" звернулася до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з  ТОВ "Княжий двір ЛТД"   237 870,00  грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.
Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 15, 32, 50, 52 Закону України     23.12.1993 № 3792-XII "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон № 3792) та статей 426, 443 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) мотивовано неправомірним використанням відповідачем у  приміщенні ресторану "Княжий двір", в якому господарську діяльність здійснює ТОВ "Княжий двір ЛТД", музичних творів                        In common (виконавець Alicia Keys), Stereo Mexico (виконавець PH Electro) та Joanne (виконавець Lady Gaga), суб`єктом майнових авторських прав щодо яких є позивач.  
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
Рішенням господарського суду Київської області від 14.03.2019 у справі                             № 911/2523/18  в  позові відмовлено повністю. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач та Організація не довели факту порушення відповідачем майнових авторських прав на спірні музичні твори, отже у відповідача відсутній обов`язок спростовувати презумпцію винного заподіяння шкоди та доводити в судовому порядку відсутність допущених ним порушень Закону № 3792, зафіксованих представником Організації в акті від 16.08.2017 № Че-02/08/17.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019  рішення господарського суду Київської області від 14.03.2019 у справі № 911/2523/18 залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована  неможливістю перевірити повноваження ТОВ "Ворнер/Чаппел" на передачу майнових прав на музичні твори третім особам, як того вимагають приписи пункту 29 та пункту 30.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у зв`язку з чим ліцензійний договір від 01.11.2014 №  ВЧ-01112014/02-Д, укладений ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ТОВ      "Ворнер/Чаппел", є недостатнім для встановлення обставин справи (суб`єктності позивача), а саме, для встановлення обсягу прав, який належав ТОВ "Ворнер/Чаппел" на час укладення цього Договору та чи мало це Товариство право передавати ці права третім особам (зокрема, позивачу у справі). Крім того, суд апеляційної інстанції також виходив з відсутності доказів на підтвердження повноважень Організації для захисту прав ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" у суді і обрання способу такого захисту, та неналежності, недопустимості, недостовірності доказів, наданих Організацією на підтвердження факту комерційного використання відповідачем спірних музичних творів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Організація, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Скаргу мотивовано тим, що: суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки наявним у справі обставинам справи та доказам у їх сукупності; надані Організацією відеозапис, фіскальний чек та акт фіксації судами оцінені як неналежні, недопустимі і недостовірні докази, що є порушенням статей 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України (далі -  ГПК України); судами попередніх інстанцій безпідставно не застосовано до спірних правовідносин статті 614, 1166 ЦК України; попередні судові інстанції дослідили лише відеофіксацію використання спірного твору та не дослідили акт фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання і фіскальний чек у сукупності з відеофіксацією; суди не дослідили довіреність на представника Чепурка Ю.В., який здійснював фіксацію; ТОВ "Княжий двір ЛТД" не спростувало презумпцію винного заподіяння шкоди позивачу; апеляційний господарський суд порушив приписи статті 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину вказавши, що ліцензійний договір не є належним доказом наявності майнових прав у позивача на музичні твори .  
Доводи ТОВ "Княжий двір ЛТД"   
ТОВ "Княжий двір ЛТД" надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін, зазначаючи, зокрема, про необґрунтованість доводів касаційної скарги.
Клопотання учасників справи
Від Організації надійшла заява  про вирішення питання про відшкодування витрат Організації на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі   7000,00 грн.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що:
- Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується свідоцтвом Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організацій колективного управління   від 24.01.2011 № 18/2011;
-  24.01.2014 між Організацією і ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (видавник) укладено договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі - Договір), умовами якого передбачено, що видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на Твори та Субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об`єктів авторського права третім особам відповідно до умов цього договору;
- згідно з пунктом 9.1 Договору Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об`єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим договором у порядку, визначеному в цьому розділі;
- підпунктом 9.2.1 пункту 9.2 Договору визначено, що у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання має право пред`являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу Організації;
-  дії, визначені в підпункті 9.2.1 пункту 9.2 цього договору, Організація має право здійснювати без узгодження з видавником;
- відповідно до пункту 12.1 Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє безстроково;
- додаток № 1 до Договору - відповідно до пункту 7.1 договору видавник обмежує територію дії цього договору виключно територією України;
- Організацією було надано копії декларацій музичних творів від 01.08.2017 № 597, від 07.04.2017 № 603 та від 01.08.2017 № 652 до договору від 24.01.2014 № АВ-24012014/01, згідно з яких видавник передав в управління організації, зокрема, музичні твори In common (виконавець Alicia Keys), Joanne (виконавець Lady Gaga) та Stereo Mexico (виконавець PH Electro);
- відповідно до каталогу музичних творів (додаток № 1), права на спірні музичні твори передані позивачу за ліцензійним договором від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ТОВ "Ворнер/Чаппелл"). Дата початку дії договору - 01.11.2014;
- згідно з додатком № 1 до ліцензійного договору сторони погодили, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" наділене правом звернення до суду відповідно до діючого законодавства з метою захисту порушених прав. ТОВ "Ворнер/Чаппелл" погоджується з правом ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" доручати судове представництво ПО "ОКУАСП" (код 37396151) на підставі договору про управління майновими авторськими правами;
-16.08.2017 представником Організації Чепурко Ю.В., що діяв на підставі довіреності від 30.12.2016 № 30/12/16/2, було складено акт фіксації № Че-02/08/17 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання, про те, що у приміщенні ресторану "Княжий двір", розташованому за адресою: Київська обл. , Броварський район, с . Княжичі , вул. Стогнія, 39А, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ "Княжий двір ЛТД", зафіксований факт публічного виконання музичних творів, серед яких, зокрема, твір під назвою In common (виконавець Alicia Keys), твір під назвою Joanne (виконавець Lady Gaga) та твір під назвою Stereo Mexico (виконавець PH Electro), суб`єктом майнових авторських прав щодо яких є позивач. В акті вказано, що представник публічного закладу відмовився назвати свої дані та відмовився від підписання вказаного акта фіксації;
- на підтвердження зазначених обставин Організацією також надано чек від 16.08.2017 № 0000440426, чек від 16.08.2017 № 7402 та диск з відеозаписом фіксації використання спірних музичних творів за допомогою технічного засобу - відеокамери Sony, model Наndycam DCR DVD 109Е.
4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
ЦК України: 
стаття 204:
- правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;
частина третя статті 426:
- використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом;
стаття 435:
- первинним суб`єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства);
- суб`єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону;
стаття 440:
- майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом; 
- майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом;
статті 441: 
- використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо; 
- використанням твору є також інші дії, встановлені законом; 
статті 443:
- використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Закон № 3792 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин):
стаття 1: 
- публічне виконання - це подання за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час;
стаття 7:
- суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права;
пункт 2 частини третьої статті 15: 
- виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти публічне виконання і публічне сповіщення творів;
частина перша статті 31:
- автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані;
стаття 45:
- суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами:               а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління;
пункт "г" частини першої статті 49:
- організації колективного управління повинні виконувати від імені суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб`єктів;
пункт "а" статті 50:
- порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їхні майнові права, визначені статтями 15, 17, 27, 39- 41 цього Закону, з урахуванням умов використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтями 21- 25, 42, 43 цього Закону, а також зловживання посадовими особами організації колективного управління службовим становищем, що призвело до невиплати або неналежних розподілу і виплати винагороди правовласникам;
абзац шостий частини першої статті 52:
- за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.
При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. 
Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):
частини перша-третя статті 13: 
- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;
- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом;
- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; 
частина перша статті 73:
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;
частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
частини перша та друга статті 300:
- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;
-        суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;
пункт 1 частини першої статті 308: 
- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
частина перша статті 309:
- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів
Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ТОВ "Княжий двір ЛТД"  компенсації у зв`язку з порушенням майнових авторських прав суб`єкта авторського права.
Відповідно до статті 45 Закону № 3792 суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління. 
За приписами статей 48 і 49 Закону № 3792 можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб`єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб`єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб`єктам.
За наявності договорів з суб`єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління відповідно до статті 45 Закону № 3792, що надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.
Організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб`єктів авторського права суд повинен з`ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб`єктом авторського права. 
За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31- 33 Закону                 № 3792: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).
Відповідно до частини третьої статті 426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.
Частиною третьою статті 15 Закону № 3792 визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.
Відповідно до приписів статті 1 Закону № 3792 публічне виконання - це подання за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.
Використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім`ї чи близьких знайомих цієї сім`ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.
У свою чергу, використання твору без дозволу суб`єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону № 3792, у зв`язку з яким пунктом "г" частини другої статті 52 цього ж Закону визначено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив, зокрема, з того, що за відсутності "ланцюга" договорів щодо передачі майнових авторських прав на спірний музичний твір від автора до кінцевого правовласника, суд не має можливості встановити, який саме обсяг прав щодо творів належав товариству з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" на момент укладення ліцензійного договору від 01.11.2014 з ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", та чи мало право товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" передавати ці права третім особам.
Водночас апеляційним господарським судом залишено поза увагою приписи статті 204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Обставин щодо недійсності ліцензійного договору від 01.11.2014, який укладений товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" з ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" судами попередніх інстанцій не встановлено.
При цьому судом апеляційної інстанції не враховано, що питання наявності прав у товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" на укладення відповідного ліцензійного договору перебуває поза межами вирішення даного спору. 
Тобто, судом не враховано презумпції правомірності ліцензійного договору від 01.11.2014, який укладений товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" з ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна".
Водночас, як зазначено у розгляді справи судом апеляційної інстанції, відповідно до підпункту 9.2.2 пункту 9.2 Договору  № АВ-24012014/01 Організація з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень має право вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника за умови отримання попередньої письмової згоди видавника, проте наявний в матеріалах справи лист (без зазначення номеру та дати) не містить відомостей, які б підтверджували повноваження Організації для захисту видавника у суді і обрання способу такого захисту.
Так, вимога щодо необхідності письмової згоди ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" міститься у пункті 9.5 Договору  № АВ-24012014/01, який є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався. Згідно з пунктом 9.5 вказаного договору дії, визначені в пункті 9.2.2 договору, Організація здійснює за умов отримання попередньої письмової згоди видавника.
Отже, встановивши, що в порушення пунктів 9.2 та 9.5 Договору № АВ-24012014/01 Організація, діючи в інтересах позивача, не подала доказів вчинення дій з отримання попередньої письмової згоди ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на вжиття заходів судового захисту, - суд апеляційної інстанцій дійшов правомірного висновку щодо недоведеності, в даному випадку, наявності в Організації повноважень на звернення до суду в інтересах позивача з даним позовом та обґрунтовано відмовив в позові. 
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 925/350/18.
Викладене було єдиною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову Організації, безвідносно до інших обставин, які досліджені судами попередніх інстанцій у справі № 911/2523/18.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Звертаючись з касаційною скаргою, Організація не спростувала наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довела неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень зі справи.
За таких обставин Касаційний господарський суд  вважає за необхідне залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення місцевого господарського суду, як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права,  а  касаційну скаргу Організації залишити без задоволення.
Судові витрати
Понесені Організацією  у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати (у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу) покладаються на Організацію, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 315  ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Касаційну скаргу приватної    організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"  залишити без задоволення.
2.Рішення господарського суду Київської області від 14.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від  19.06.2019 зі справи № 911/2523/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                      І. Колос
Суддя                                                                                                      І. Бенедисюк
Суддя                                                                                                      Т. Малашенкова