Постанова
Іменем України                                       
23 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 753/20246/17
провадження № 61-8556св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - кредитна спілка «Альянс Україна»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Мазурик О. Ф., Кравець В. А., Махлай Л. Д.,                      від 26 березня 2019 року.
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до кредитної спілки «Альянс Україна» (далі - КС «Альянс Україна») про захист прав споживачів.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 15 грудня 2008 року між Львівським відділенням КС «Альянс Україна» та членом КС «Альянс Україна» ОСОБА_2 було укладено договір № 0184-08 д ЛВ 23с про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Термін внеску складає 13 місяців із дня внесення. Перший внесок складає                    66 170, 00 грн. 
Позивач зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 83 від 13 серпня 2009 року, виданого нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О. Ф.,   вона є спадкоємцем  ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на грошовий вклад з відповідними відсотками та усіма видами нарахувань, що знаходиться у Львівському відділенні КС «Альянс Україна» на депозитному рахунку №  НОМЕР_1, який належав спадкодавцю. 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2011 року у справі № 2-3853/11 з КС «Альянс Україна» на її користь стягнуто внесок на депозитному рахунку у розмірі 58 570, 00 грн та нараховані, але не сплачені проценти у розмірі 5 100, 00 грн. 
Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Платашем В. М. від 06 червня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа                  № 2-3853/11, виданого Дарницьким районним судом міста Києва 02 лютого 2012 року, про стягнення з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 суми 48 711, 88 грн закінчено в зв`язку зі сплатою боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в повному обсязі згідно платіжних доручень № 8675, 8685, 8666 від 30 травня 2017 року. 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 квітня 2014 року у справі № 753/1355/14 з КС «Альянс Україна» на її користь стягнуто проценти за користування грошовим вкладом за період з 16 січня 2010 року                    по 31 грудня 2013 року у розмірі 70 722, 84 грн.
Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Платашем В. М. від 06 червня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/1355/14, виданого Дарницьким районним судом міста Києва 18 липня 2014 року, про стягнення з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 суми 61 111, 72 грн закінчено у зв`язку зі сплатою боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в повному обсязі згідно платіжних доручень № 8675, 8685, 8666 від 30 травня             2017 року. 
Оскільки відповідачем своєчасно не виконані рішення суду, на підставі пунктів 3.5, 4.1, 4.2 договору № 0184-08 № 0184-08д ЛВ 23с про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 15 грудня 2008 року та частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просила стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 3 % за кожен день прострочення виконання зобов`язання з повернення процентів за вкладом за період з 04 березня 2017 року по 30 травня 2017 року у розмірі 165 967, 69 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва, у складі судді Колесника О. М., від 28 березня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 165 967, 69 грн в рахунок стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання по поверненню процентів за вкладом згідно договору № 0184-08д ЛВ 23с про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 15 грудня 2008 року за період з 04 березня 2017 року по 30 травня 2017 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення строку дії договору                                   № 0184-08д ЛВ 23с від 15 грудня 2008 року, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13 серпня 2009 року, та пункту 3.5 вказаного договору позивач набула право на грошовий вклад з відповідними відсотками та усіма видами нарахувань, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2011 року та 30 квітня 2014 року відповідачем виконано лише 30 травня 2017 року, тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року апеляційну скаргу КС «Альянс Україна» задоволено. Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що вирішуючи спір районний суд не застосував положення частини другої статті 1230 ЦК України, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин. Оскільки позивач не є споживачем фінансових послуг КС «Альянс Україна», а фактично звернулась до суду з вимогою про стягнення пені, у зв`язку з простроченням виконання рішення, як спадкоємець особи, з якою був укладений договір, підстави для застосування частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні. Ураховуючи те, що позивач не є вкладником, а є спадкоємцем вкладника, якому за життя не була присуджена до стягнення неустойка, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що до позивача, як спадкоємця, перейшло право вимоги на стягнення неустойки у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року і залишити в силі заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач є правонаступником ОСОБА_2 , як кредитора у зобов`язанні за договором                                      № 0184-08д ЛВ 23с про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 15 грудня 2008 року внаслідок спадкового правонаступництва, так як зобов`язання за вказаним договором не є таким, що нерозривно пов`язане з особою спадкодавця. Наразі сторонами за договором № 0184-08д ЛВ 23с від 15 грудня 2008 року є відповідач та новий кредитор - позивач, до якого перейшли усі права та обов`язки кредитора по вказаному договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконав свої зобов`язання та не видав позивачу вклад та відсотки на його вимогу у повному обсязі, що суперечить чинному законодавству. Вирішуючи спір судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин положення частини п`ятої  статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне виконання цих послуг, передбачену вказаною нормою Закону України «Про захист прав споживачів». Верховний Суд у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 753/4351/17 дійшов висновку, що на правовідносини, які виникли між сторонами спору, поширюються  положення Закону України «Про захист прав споживачів». 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справу за позовом  ОСОБА_1 до КС «Альянс Україна» про захист прав споживачів призначено до судового розгляду.
Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу
У поданому відзиві на касаційну скаргу КС «Альянс Україна» посилається на те, що спадкування права на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку із невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних зобов`язань за договором № 0184-08д ЛВ 23с від 15 грудня 2008 року від спадкодавця до спадкоємця (позивача) не перейшло, а тому положення частини п`ятої  статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин не застосовуються.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
15 грудня 2008 року між Львівським відділення КС «Альянс Україна», що діє від імені КС «Альянс Україна»  в особі керівника західного департаменту, з одного боку та членом КС «Альянс Україна» ОСОБА_2 з другого боку було укладено договір № 0184 - 08д ЛВ 23с про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (далі - договір).
Пунктами 1.1, 1.2 договору передбачено, що член КС «Альянс Україна» вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки, а спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі, що не перевищує 400 000, 00 грн на строк, початком якого є дата внесення внеску, а закінченням - 15 січня 2010 року. Термін внеску складає 13 місяців із дня внесення. Перший внесок складає 66 170, 00 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане 13 серпня 2009 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 5-1627,  позивач є спадкоємцем грошового вкладу з відповідними відсотками та усіма видами нарахувань, що знаходиться у Львівському відділенні КС «Альянс Україна» на депозитному рахунку № НОМЕР_1, що належав спадкодавцю.
15 січня 2010 року позивач звернулася із заявою до Львівського відділення КС «Альянс Україна», в якій просила виплатити їй вклад по депозитному рахунку та нараховані, але не виплачені проценти шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок в публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк». 
Заочним рішення Дарницького районного суд міста Києва від 10 червня 2011 року у справі № 2-3853/11 стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_3 внесок по депозитному рахунку у розмірі 58 570, 00 грн, а також нараховані, але несплачені проценти у розмірі 5 100, 00 грн за договором № 0184 - 08д ЛВ 23с від 15 грудня 2008 року.
Рішенням  Дарницького районного суду міста Києва від 30 квітня 2014 року к справі № 753/1355/14 стягнуто з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_3 проценти за користування грошовим вкладом за період               з 16 січня 2010 року по 31 грудня 2013 року в розмірі 70 722, 84 грн.
Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 06 червня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3853/11, виданого Дарницьким районним судом міста Києва 02 лютого 2012 року, про стягнення з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 суми                               48 711, 88 грн закінчено у зв`язку зі сплатою боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в повному обсязі.
Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 06 червня 2017 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/1355/14, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 18 липня 2014 року, про стягнення з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 суми                          61 111, 72 грн, у зв`язку зі сплатою боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в повному обсязі.
Позиція Верховного Суду
Частинами першою та другою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Звертаючись до суду із позовом, позивач посилалась на те, що вона, як спадкоємець вкладника, має право на отримання неустойки, оскільки відповідачем виконано зобов`язання з виплати суми вкладу та процентів за вкладом з простроченням.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно із частиною першою статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Частиною другою статті 1230 ЦК України визначено, що до спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя.
Положення статті 1218 та статті 1230 ЦК України співвідноситься між собою як загальне та спеціальне положення.
Таким чином, оскільки частина друга статті 1230 ЦК України є спеціальною нормою, яка встановлює виникнення права на стягнення неустойки на користь спадкоємця - якщо вона присуджена спадкодавцю за його життя.
Як встановлено судами, 15 грудня 2008 року між КС «Альянс Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно з умовами якого строк його дії закінчується 15 січня 2010 року (а. с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
За правилами частини другої статті 608 ЦК України зобов`язання не припиняється смертю кредитора, якщо воно не є нерозривно пов`язаним з особою останнього. У такому разі права та обов`язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб - спадкоємців. Отже, зобов`язання банку виплачувати проценти за договором вкладу не припиняється зі смертю вкладника, входить до складу спадщини та триває до дня повернення коштів спадкоємцям.
Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-129цс13.
ОСОБА_1 успадкувала грошовий вклад, що знаходиться у КС «Альянс Україна» на депозитному рахунку № НОМЕР_1, з правом на отримання відповідних відсотків по вкладу.
Строк дії зазначено договору закінчився, відповідач не виплатив            ОСОБА_1 як спадкоємцю вклад та нараховані проценти, у зв`язку з чим вона була змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Отже, позивач скористалася правами первісного кредитора у кредитному зобов`язанні та пред`явила вимоги до боржника.
Заочним рішенням Дарницького районного суд м. Києва від 10 червня            2011 року у справі № 2-3853/11 встановлено, що ОСОБА_1 не є вкладником, а є спадкоємцем грошового вкладу з відповідними відсотками та усіма видами нарахувань, що знаходяться на депозитному рахунку спадкоємця.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, обґрунтовано виходив із того, що норма частини другої статті 1230 ЦК України встановлює умови виникнення у спадкоємця права на стягнення неустойки (штрафу, пені). Таке право у спадкоємця виникає лише у тому випадку, якщо неустойка була присуджена спадкодавцю за життя. Однак такого права позивач, як спадкоємець, не успадкувала, оскільки ОСОБА_2 за життя не було присуджено до стягнення неустойку за неналежне виконання кредитною спілкою умов договору № 0184-08 д ЛВ 23с від 15 грудня 2008 року щодо повернення вкладнику грошових коштів, внесених на депозитний рахунок.
Виходячи зі змісту положень частини другої статті 1230 ЦК України, враховуючи встановлені обставини цієї справи, апеляційний суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягають до застосування  положення частини п`ятої  статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вкладником кредитної спілки був спадкодавець ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , остання не успадкувала права на стягнення штрафних санкцій (пені), оскільки такого права за життя не набув спадкодавець.
Аналогічного висновоку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 753/4351/17 (провадження № 61-45486св18).
Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, оскільки судом правильно застосовано до правовідносин сторін норми матеріального права, які регулюють ці спірні правовідносини, об`єктивно встановивши обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову з вищенаведених підстав.
Посилання заявника на позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 753/4351/17 (провадження                             № 61-12603св18), не спростовують правильного висновку апеляційного суду, оскільки у вказаній постанові не досліджувалось питання виникнення права спадкоємця на стягнення неустойки (штрафу, пені), визначеного частиною другою статті 1230 ЦК України, нарахованої згідно з положеннями частини п`ятої  статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм матеріального і процесуального права.
Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | Є. В. Синельников
Судді | О. М. Осіян
| Н. Ю. Сакара
| С. Ф. Хопта
| В. В. Шипович