Постанова 
Іменем України 
 
10 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 760/24085/14-ц
провадження № 61-10629св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - приватне акціонерне товариство «Київський картонно-паперовий комбінат»,
відповідачі: Державна служба інтелектуальної власності України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_1 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року у складі судді Коробенка С. В. та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поліщук Н. В., Соколової В. В.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2014 року приватне акціонерне товариство «Київський картонно-паперовий комбінат» (далі - ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», товариство) звернулося до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що товариство є найбільшим в Україні виробником туалетного паперу. Позивач є власником патенту України на промисловий зразок «Матеріал для пакування туалетного паперу» (4 варіанти) від 15 червня 2001 року № НОМЕР_1 (заявка від 24 січня 2001 року № 2001010057).
Крім того, позивач є власником знаків для товарів та послуг, захищених свідоцтвами України, а саме: 
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 30 червня 1998 року № 9829 на позначення (логотип) для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 13 квітня 1993 року № 93041346);
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № 54440А від 10 грудня 2012 року на позначення «65» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (з датою пріоритету від 24 квітня 2003 року); 
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 25 лютого 2008 року № 87838 на позначення «ОБУХІВ» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 19 травня 2006 року № m200607183);
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 25 лютого 2008 року № 87839 на позначення «ОБУХОВ» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 19 травня 2006 року № m200607184);
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № 91253 від 12 травня 2008 року на позначення «ОБУХІВ 65» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 17 жовтня 2006 року № m200616137);
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 12 травня 2008 року № 91254 на позначення «ОБУХОВ 65» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 17 жовтня 2006 року № m200616138);
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 25 грудня 2012 року № 165004 на позначення (логотип в рулончику) для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 07 грудня 2011 року № 201119630);
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 25 листопада 2010 року № 131501 на позначення (об`ємний рулончик) для товарів 16 класу МКТП, а саме: «туалетний папір» (заявка від 12 серпня 2009 року № 200910006);
- свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 25 липня 2012 року № 159104 на позначення (логотип) для товарів 16 класу МКТП, в тому числі «туалетний папір» (заявка від 30 серпня 2011 року № m201113592).
У 2010 році ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» стало відомо, що в м. Вінниці здійснюється виробництво та реалізація туалетного паперу «Київський папір туалетний 67» ФОП ОСОБА_1 , упаковка якого за своїм зовнішнім виглядом має візуальну схожість з упаковкою рулончиків паперу туалетного ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», захищеним патентом України на промисловий зразок № НОМЕР_1.
21 грудня 2010 року ОСОБА_1 подала заявку № 201019955, 10 листопада 2011 року отримала відповідне свідоцтво України № 147574 на знак для товарів і послуг для товарів 16 класу МКТП, а саме «папір туалетний».
ОСОБА_1 в оформленні етикетки для туалетного паперу власного виробництва використала загальні риси зовнішнього вигляду етикетки паперу, який виробляє позивач, а саме: подібні графічні зображення, схоже розташування елементів, кольорове оформлення, тобто фактично імітує зовнішній вигляд товару позивача, що безперечно впливає на його ділову репутацію, а також призводить до змішування тотожних товарів на ринку, чим вводить в оману споживачів щодо дійсного виробника та якості продукції.
Свідоцтво ОСОБА_1 на знак для товарів і послуг та зазначені свідоцтва позивача та патент на промисловий зразок № НОМЕР_1 зареєстровані для тотожних товарів та послуг, отже, при використанні знака для товарів та послуг відповідача в одному ринковому сегменті існує висока ймовірність виникнення у споживачів враження про належність цих товарів одній особі, що виготовляє товар, а саме позивачу, та незважаючи на різницю окремих патентів на знак для товарів і послуг є схожість в цілому.   
Посилаючись на положення Законів України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», «Про захист від недобросовісної конкуренції», Паризької конвенції про охорону промислової власності, Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року позов ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» задоволено.
 
Визнано свідоцтво України від 10 листопада 2011 року № 147574 на знак для товарів і послуг недійсним.
 
Зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання свідоцтва України № 147574 на знак для товарів і послуг недійсним та опублікувати відповідні відомості у офіційному бюлетені «Промислова власність».
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» судовий збір у розмірі 243,60 грн.
 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що знак (комбінований) зареєстрований за свідоцтвом України від 10 листопада 2011 року № 147574 , власником якого є ОСОБА_1 ,  не відповідає умовам надання правової охорони, тому на підставі статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» підлягає визнанню недійсними. У зв`язку з визнанням недійсним спірного свідоцтва Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, як центральний орган виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності, має внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг про визнання його недійсним та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вважав, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у травні 2019 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у позові ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат».
В  обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами неправильно застосовано статті 462, 494, 495 ЦК України, порушено положення статей 263, 264 ЦПК України.
У матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують обставини, на які посилався позивач, а висновок експерта, складений за результатами проведення судової експертизи, суперечить висновку цього ж експерта, складеному раніше в межах кримінального провадження. За її заявою слідчим поліції Голосіївського району м. Києва здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні від 09 листопада 2016 року за фактом вчинення кримінального правопорушення судовим експертом Дорошенком О. Ф. щодо складання та надання Солом`янському районному суду м. Києва завідомо неправдивого висновку.
Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу
У серпні 2019 рокудо Верховного Суду надійшов відзив ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Мотивуючи відзив, заявник зазначив, щосуди дійшли правильного висновку про задоволення позову, оскільки знак (комбінований) зареєстрований за свідоцтвом України від 10 листопада 2011 року № 147574 , власником якого є ОСОБА_1 ,  не відповідає умовам надання правової охорони, тому на підставі статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» підлягає визнанню недійсними.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу                                         № 760/24085/14-ц із  Солом`янського районного суду м. Києва.
Фактичні обставини справи
Судами встановлено, що ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» є власником патенту України на промисловий зразок «Матеріал для пакування туалетного паперу» (4 варіанти) від 15 червня 2001 року № НОМЕР_1 (заявка № 2001010057 від 24 січня 2001 року). Також ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» є власником: 
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 30 червня 1998 року № 9829 на позначення (логотип) для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 13 квітня 1993 року № 93041346);
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 54440А від 10 грудня 2012 року на позначення «65» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (з датою пріоритету від 24 квітня 2003 року); 
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 25 лютого 2008 року № 87838 на позначення «ОБУХІВ» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 19 травня 2006 року № m200607183);
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 25 лютого 2008 року № 87839 на позначення «ОБУХОВ» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 19 травня 2006 року № m200607184);
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 91253 від 12 травня 2008 року на позначення «ОБУХІВ 65» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 17 жовтня 2006 року № m200616137);
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 12 травня 2008 року № 91254 на позначення «ОБУХОВ 65» для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 17 жовтня 2006 року № m200616138);
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 25 грудня 2012 року № 165004 на позначення (логотип в рулончику) для частини товарів 16 класу МКТП, в тому числі для товарів «туалетний папір; гігієнічний папір» (заявка від 07 грудня 2011 року № 201119630);
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 25 листопада 2010 року № 131501 на позначення (об`ємний рулончик) для товарів 16 класу МКТП, а саме: «туалетний папір» (заявка від 12 серпня 2009 року № 200910006);
- свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 25 липня 2012 року № 159104 на позначення (логотип) для товарів 16 класу МКТП, в тому числі «туалетний папір» (заявка від 30 серпня 2011 року № m201113592).
10 листопада 2011 року Державна служба інтелектуальної власності України зареєструвала за класом 16 МКТП (Папір туалетний) знак для товарів та послуг (комбінований) та видала ОСОБА_1 свідоцтво України №147574.
Згідно з висновком судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 18 лютого 2016 року № 1057: 1) Знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 147574 є схожим зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 9829, 54440А, 87838, 87839, 91253, 91254, 165004, 131501, 159104, раніше зареєстрованими в Україні на ім`я позивача; 2) знак для товарів і послуг за свідоцтвом Україні № 147574 відтворює промисловий зразок за патентом України № НОМЕР_1, раніше зареєстрований на ім`я позивача; 3) знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 147574 є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари 16 класу МКТП, а саме «папір туалетний», для якого зареєстровані знаки позивача за свідоцтвами України № № 9829, 54440А, 87838, 87839, 91253, 91254,131501.
У висновку експертизи від 18 лютого 2016року № 1057 зазначено, що малюнок за патентом України № НОМЕР_1 та знак за свідоцтвом України № 147574 мають однакове лінійно-графічне співвідношення словесних елементів та елементів орнаменту, що створює однаковий зоровий образ, тобто порівнювані об`єкти можуть бути сплутані споживачем.
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.
 
Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до  частини першої статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво може бути визнано  у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знаку умовам надання правової охорони, видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.
 
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про знаки на товари і послуги» правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на якій не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Підстави для відмови в наданні правової охорони визначаються відповідно до статті6 Закону.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової охорони інтелектуальної власності» умови надання правової охорони визначаються законодавством, що діяло на дату подання заявки.
 
Частинами третьою, четвертою статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» передбачено, що  не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які  є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в  Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Не реєструються як знаки позначення, які відтворюють промислові зразки, права на які належать в Україні іншим особам.
 
Відповідно до пункту 4.3.2.4 Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28 липня 1995 року № 116 (у редакції наказу Держпатенту України від 20 вересня 1997 року № 72), позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів.
 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано вважав встановленим та доведеним належними й достовірними доказами те, що ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» є власником патенту на промисловий зразок «Матеріал для пакування туалетного паперу», що підтверджено копією патенту України на промисловий зразок від 15 червня 2001 року № НОМЕР_1, виданого ТОВ «Торговий дім «Київського картонно-паперового комбінату», а також інших, зазначених вище, свідоцтв України на знак для товарів і послуг, взявши до уваги, зокрема те, що згідно зі статутом ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» створене в процесі приватизації шляхом перетворення Державного підприємства «Київський картонно-паперовий комбінат» у відкрите акціонерне товариство. ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» є правонаступником всіх майнових та немайнових прав і обов`язків ВАТ «Київський картонно-паперовий комбінат».
 
Установивши, що  зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 знак за свідоцтвом України №147574   є схожим настільки, що його можна сплутати із знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 9829, 54440А, 87838, 87839, 91253, 91254, 131501 , які позивачем заявлені на реєстрацію та зареєстровані раніше для такого самого  товару 16 класу МКТП, а також, що цей знак відтворює промисловий зразок за патентом України № НОМЕР_1, раніше зареєстрованого на ім`я позивача,  суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку  про те, що  свідоцтво України № 147574 не відповідає умовам надання правової охорони, тому підлягає визнанню недійсними.
 
Таким чином, доводи касаційної скарги в тій частині, що позивачем не доведено належність йому патенту та свідоцтв України на знаки для товарів і послуг колегією суддів до уваги не беруться, оскільки такі доводи спростовуються висновками судів та наявними в матеріалах справи документами.
 
Доводи касаційної скарги в тій частині, що  висновок експерта є надуманим, суб`єктивним та таким, що суперечить матеріалам справи, оскільки різниться з висновком № 939 цього ж експерта, наданим 25 листопада 2013 року за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності за кримінальним провадженням № 420130010010000245, також не можуть бути прийняті як підстави для скасування судових рішень виходячи з такого.
 
У матеріалах справи наявне рішення Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України   від  31 жовтня 2012 року № 106-рш у справі № 02-26.4/64-10, яке залишено без змін рішенням Антимонопольного комітету України від 13 серпня 2013 року, яким визнано дії СПД ОСОБА_1 порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»; зобов`язано СПД  ОСОБА_1 припинити використання упаковки паперу туалетного «Київський папір туалетний», оформлення якого є схожим з оформленням упаковки паперу туалетного «ОБУХІВ папір туалетний 65» виробництва ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат». Цим рішенням установлено, що оформлення упаковки туалетного паперу «ОБУХІВ папір туалетний «65» виробництва ВАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» та оформлення упаковки туалетного паперу «Київський папір туалетний» виробництва ФОП  ОСОБА_1 свідчить про те, що за сукупністю основних позначень на упаковці, оформлення зазначених матеріалів для пакування туалетного паперу є схожим: основний фон упаковки, оформлення упаковки за колористичними характеристиками (червоно-сині словесні та цифрові позначення), взаємне розташування (компанування) на площині та розміри словесних, цифрових, зображувальних елементів.
 
Згідно з висновком № 939, складеним експертом Дорошенком О. Ф. 25 листопада 2013 року за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності за кримінальним провадженням,   копія якого знаходиться в матеріалах справи, знак для товарів і послуг «67 КИЕВСКАЯ бумага туалетная КИЇВСЬКИЙ папір туалетний 67», захищений свідоцтвом України від 10 листопада 2011 року № 147574, використаний підприємством-виробником ФОП ОСОБА_1 на обгортці рулончиків паперу туалетного з макулатури, та знак для товарів і послуг «ОБУХОВ бумага туалетная 65», використаний на обгортці рулончиків паперу туалетного із макулатури підприємством-виробником ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», є схожими.
 
Таким чином, зазначені документи містять по суті однакові висновки з висновком експертизи № 1057 щодо схожості знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № 147574 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 9829, 54440А, 87838, 87839, 91253, 91254, 165004, 131501, 159104, раніше зареєстрованими в Україні на ім`я позивача.
 
Наявність суперечностей у висновку експерта від 23 листопада 2013 року № 939 та у висновку від 18 лютого 2016 року № 1057 щодо відтворення знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № 147574 промислового зразка за патентом України № НОМЕР_1, раніше зареєстрованого в Україні на ім`я позивача, судом першої інстанції усунуті шляхом допиту експерта Дорошенка О. Ф. у судовому засіданні, який підтримав складений висновок у цій справі, не заперечував наявність суперечностей у двох висновках, але пояснив, що такі мають місце у зв`язку з тим, що на момент попереднього висновку № 939 поняття «відтворення промислового зразка» не було визначено жодним нормативним актом або методичним джерелом. У подальшому зазначене питання врегульоване на рівні методичних рекомендацій ДП «Український інститут промислової власності» і на сьогодні поняття «відтворення» застосовується не лише для прямого копіювання промислового зразка у складі знаку для товарів і послуг, а й для застосування у складі знаку зображень, схожих настільки, що їх можна сплутати з промисловими зразками.
 
Будь-яких клопотань щодо призначення повторної експертизи відповідач не заявляла.
 
Отже, оскільки висновок судової експертизи не суперечить іншим матеріалам справи, а належних та допустимих доказів на його спростування відповідач не надала, отже, доводи касаційної скарги щодо безпідставності покладення в основу оскаржуваних судових рішень висновку судової експертизи не заслуговують на увагу.
 
Сама по собі наявність порушеного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 384 КК України, за фактом неправомірних дій судового експерта Дорошенка О. Ф. під час складання та надання до Солом`янського районного суду м. Києва неправомірного висновку від 18 лютого 2016 року № 1057, не дає підстав для сумнівів у правильності цього висновку.
 
Висновок Державного підприємства «Укрпатент» про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи від 26 вересня 2011 року за заявкою відповідача № m201019955, дата подання - 21 грудня 2010 року, не спростовує висновок судової експертизи, який підтверджено іншими наявними в матеріалах справи документами про те, що знак за свідоцтвом України № 147574 є схожим зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 9829, 54440А, 87838, 87839, 91253, 91254, 165004, 131501, 159104, раніше зареєстрованими в Україні на ім`я позивача.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду, визначених статтею 400 ЦПК України, згідно з якою установлення фактичних обставин у справі, дослідження  доказів  і  надання  їм  правової оцінки не належить до компетенції касаційного суду.
 
При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки такі судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | С. Ю. Бурлаков
Судді: | В. М. Коротун
| М. Є. Червинська