Постанова
Іменем  України 
16 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 667/5636/15-ц
провадження № 61-23951св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Державне підприємство «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2017 року в складі судді Прохоренко В. В. та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року в складі суддів: Радченка С. В., Бездрабко В. О., Колісниченка А. Г., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (далі - ДП «Херсонстандартметрологія») про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 18 жовтня 2012 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді першого заступника директора підприємства, а з 11 листопада 2015 року на посаді провідного економіста                    з планування. Наказами №355, №362 від 17 червня 2015 року та 19 червня 2015 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності з підстав відсутності на підприємстві 05 червня 2015 року з 9:00 год до 16:00 год, 17 червня 2015 року               з підстав прибуття на роботу о 8:30 год та передчасне залишення робочого місця        о 16:22 год. Наказами йому оголошено догани та позбавлено премії за червень місяць і не нарахована заробітна плата за 05 червня 2015 року. Наказом №371 від 26 червня 2015 року його звільнено з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Вважає, що правових підстав для його звільнення не було, оскільки він належним чином виконував покладені на нього трудовим договором службові обов`язки, а підставою накладення дисциплінарного стягнення слугувала його відсутність на роботі, тобто прогул, який не підтверджений належними доказами. Ним надавалися відповідачу, як усні, так і письмові пояснення відсутності на роботі    в зазначений у наказах період, у зв`язку з його викликом до слідчого для надання пояснень у кримінальних справах, що підтверджується відповідними довідками, які відповідачем проігноровані. Окрім того, відповідач в порушення вимог статті 43 КЗпП України виніс наказ про його звільнення без погодження із профспілковим органом. 
Просив суд визнати незаконними та скасувати накази ДП «Херсонстандартметрологія» №355, №362, №371 від 17 червня 2015 року, від             19 червня 2015 року, від 26 червня 2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, поновити його на займаній посаді провідного економіста                    з планування, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 червня 2015 року по день ухвалення рішення у розмірі 200 200, 70 грн та заробітну плату за 05 червня 2015 року в сумі 455, 28грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено. 
Скасовано накази в. о. директора ДП «Херсонстандартметрологія» за №355, №362, №371 від 17 червня 2015 року, 19 червня 2015 року, 26 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного економіста з планування ДП «Херсонстандартметрологія».
Стягнуто з ДП «Херсонстандартметрологія» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 228 949, 64 грн., що визначений без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, а також заробітну плату за     05 червня 2015 року в сумі 513, 43 грн., що визначена без вирахування податків та інших обов`язкових платежів.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували, як пояснення позивача щодо обставин відсутності на роботі, так і довідок слідчого щодо виклику ним позивача для проведення слідчих дій у кримінальних провадженнях в період часу, зазначений в наказах, як підстава для притягнення позивача для дисциплінарної відповідальності.
Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження дотримання передбаченої трудовим законодавством процедури звільнення позивача з посади провідного економіста з планування ДП «Херсонстандартметрологія».
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У травні 2017 року представник відповідача Курдюмов М. К . звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою,  у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року.
Касаційна скарга мотивована тим, що довідки надані суду ОСОБА_1 датовані 08 липня 2015 року, 10 липня 2015 року та 15 липня 2015 року, видані фактично через місяць після скоєння ним дисциплінарних правопорушень (відсутність на робочому місці 05 червня 2015 року, 17 червня 2015 року та 26 червня 2015 року) та не були надані ДП «Херсонстандартметрологія». 
Крім того, ДП «Херсонстандартметрологія» були надані суду докази, які спростовують твердження позивача про те, що 17 червня 2015 року та 26 червня 2015 року за його участю проводилися слідчі дії в Комсомольському РВ ХМУ УМВС України                       в Херсонській області, та яким судами належної оцінки не дано.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних  і кримінальних справ від 01 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та зупинено виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від     03 квітня 2017 року та ухвали апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року в частині, що не підлягає негайному виконанню до закінчення касаційного провадження.
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних  і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.
11 травня 2018 року справу № 667/5636/15-ц  Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.
Позивачем направлені заперечення на касаційну скаргу, в яких він просить відхилити касаційну скаргу, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від        03 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року залишити без змін.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що позивач перебував у трудових правовідносинах з відповідачем та працював на посаді першого заступника директора з 18 жовтня 2012 року, а з        11 листопада 2014 року на посаді провідного економіста з планування                        ДП «Херсонстандартметрологія».
Наказом в. о. генерального директора за №355 від 17 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 оголошено догану   з підстав відсутності його на підприємстві 05 червня 2015 року з 9:00 год до 16:00 год. На підтвердження вчиненого проступку надана доповідна провідного інженера            з підготовки кадрів про відсутність позивача на роботі 05 червня 2015 року в період   з 9:00 год до 16:00 год та акт від 05 червня 2015 року, згідно до якого позивач був відсутнім на робочому місці з 9:00 год до 13:45 год. 
Наказом за №362 від 19 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 оголошено догану з підстав прибуття на роботу      17 червня 2015 року о 8:30 год та залишення робочого місця о 16:25 год. На підтвердження вчиненого проступку надані службові записки охоронця, провідного інженера з підготовки кадрів та акт від 17 червня 2015 року про залишення позивачем 17 червня 2015 року робочого місця о 16:22 год.
Наказом за №371 від 26 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 звільнено з посади за пунктом 3 статті 40 КЗпП України. На підтвердження вчиненого проступку зазначено акт від 26 червня         2015 року про відсутність позивача на роботі з 9:45 год до 10:40 год. 
Відповідно до довідки голови первинної профспілкової організації                                 ДП «Херсонстандартметрологія» ОСОБА_1 не був членом первинної профспілкової організації, профспілкові кошти не сплачував.
Згідно протоколу від 20 квітня 2015 року первинна профспілкова організація             ДП «Херсонстандартметрологія» відмовила ОСОБА_1 в прийнятті до членів профспілкової організації. 
Матеріалами справи підтверджено, що в 2015 році в провадженні Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області перебували кримінальні провадження, за якими проводилися необхідні комплексні слідчі дії. Справи перебували, в тому числі в провадженні слідчого Комсомольського ВП Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області Коломойцева Д. В., який звільнений з органів внутрішніх справ у зв`язку із скороченням штату з 06 листопада 2015 року.
Заперечуючи проти обставин, викладених в доповідних записках, позивач зазначав про те, що був викликаний за допомогою мобільного зв`язку до слідчого відділення УМВС України в Херсонській області для дачі показів у якості свідка: 05 червня       2015 року в період часу з 10:00 год до 12:00 год та з 14:00 год до 16:00 год; 17 червня 2015 року в період часу з 8:00 год до 8:30 год та з 16:30 год до 18.00 год; 26 червня 2015 року в період з 10:00 год до 10:30 слідчі дії проводилися в Комсомольському РВ УМВС України в Херсонській області і кожного разу він особисто повідомляв керівника підприємства про виклик до слідчого.
На підтвердження зазначених обставин позивачем надані довідки слідчого                СВ Комсомольського РВ УМВС України в Херсонській області Коломойцева Д. В.,               в провадженні якого в зазначений період перебували кримінальні провадження та проводилися слідчі дії.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідно до частини 1 статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.
Статтею 142 КЗпП України встановлено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.
За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення (частина 1 статті 147 КЗпП України).
Згідно з частиною першою статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом зокрема у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3 частини 1 статті 40 КЗпП України).
Згідно статті 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.
Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань (частина перша статті 65 КПК України). Свідок зобов`язаний зокрема  прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду (частина друга статті 66 КПК України).
Суди першої та апеляційної інстанції правильно вважали, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі з поважних причин, а саме він викликався для дачі показів в якості свідка слідчим СВ Комсомольського РВ УМВС України в Херсонській області Коломойцевим Д. В., а тому звільнення здійснене без законних підстав, доказів іншого відповідачем судам не надано.
Таким чином, суди прийшли до правильних висновків про факт відсутності позивача на робочому місці з поважних причин - виклик до слідчого правоохоронного органу, що не є порушенням трудового розпорядку та не є систематичним невиконанням або неналежним виконанням посадових обов`язків позивача. 
При цьому обґрунтованим є висновок судів, що довідка, яка ставить під сумнів документи, видані слідчим при проведенні досудового слідства щодо виклику та участі особи в слідчих діях, не може бути сама по собі беззаперечним доказом, що спростовує обставини, викладені в довідках слідчого.
Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки судів першої та апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов?язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ДП «Херсонстандартметрологія» залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року залишити без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року залишити без змін.
Поновити виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від     03 квітня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року, в частині, що не підлягала негайному виконанню.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | В. О. Кузнєцов
Судді: | В. М. Ігнатенко   С. О. Карпенко   В. А. Стрільчук
| М. Ю. Тітов