ПОСТАНОВА
Іменем України

19 вересня 2019 року 
Київ
справа №580/1547/19
адміністративне провадження №К/9901/23665/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О. А.,
суддів: Білак М. В., Калашнікової О. В., 
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, прийняте у складі судді Тимошенко В.П., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Кучми А.Ю. (головуючий), Аліменка В. О., Безименної Н.В.

І. Суть спору:
1.  ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про    визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №58928677 від 19.04.2019.
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у державного виконавця не було правових підстав приймати оскаржувану постанову, оскільки УПП в Черкаській області передчасно направило на примусове виконання постанову серія ЕАВ №965375 від 05.03.2019 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, так як дана постанова не набрала законної сили в зв`язку з оскарженням її в судовому порядку. 
3. Відповідач позов не визнав. У запереченні проти позову наполягав на безпідставності останнього та просив відмовити в його задоволенні з огляду на законність і обґрунтованість спірної постанови.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4. 05.03.2019 капралом поліції УПП в Черкаській області Таран М.О. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення штрафу в сумі 425 грн на ОСОБА_1 
5. 12.03.2019 позивачем до Соснівського районного суду м. Черкаси подано позовну заяву про скасування постанови серія ЕАВ №965375 від 05.03.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
6. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2019 у справі №712/3645/19 адміністративний позов залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
7. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.04.2019 у справі №712/3645/19 відкрито провадження.
8. 17.04.2019 Управління патрульної поліції в Черкаській області звернулось до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із заявою про примусове виконання постанови про накладення штрафу для стягнення з ОСОБА_1 850,00 грн.
9. 19.04.2019 головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Василюк Ю.О. відкрито виконавче провадження №58928677 за заявою стягувана (УПП в Черкаській області) про примусове виконання постанови № ЕАВ №965375 від 05.03.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 850,00 гривень.
10. Вважаючи вищеозначену постанову протиправною та такою, що порушує його права, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
11. Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 19 червня 2019 року, яку залишено без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року, у задоволенні позовних вимог відмовив.
12. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з відсутності підстав до скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження, оскільки така прийнята відповідно до вимог   Закону України «Про виконавче провадження».
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
13. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій,  посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
14. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що судами не враховано, що оскаржуваною постановою відповідача порушуються права скаржника щодо добровільної сплати штрафу в разі оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення та стягнення з нього у подвійному розмірі суми штрафу. Також судами не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27.03.2019 у справі №826/12117/17, який розглянув аналогічну справу та відповідно до якого якщо постанова відповідного органу, на підставі якої відкрито виконавче провадження, буде оскаржуватися в судовому порядку, то як наслідок, перебіг строку для її добровільного виконання буде зупинено в силу вимог ст.307 КУпАП, а відтак відкриття виконавчого провадження при процедурі оскарження такої постанови, як і встановлення будь-яких обмежень в силу Закону України «Про виконавче провадження», підлягає скасуванню. Більш того, скаржником зазначено, що рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 23.05.2019 постанову серії ЕАВ №965375 від 05.03.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. на   ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито. Вказане рішення набрало законної сили 21.06.2019.
15. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
V. Джерела права й акти їх застосування
16. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
17. 5 жовтня 2016 року набрав чинності   Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII   (далі - Закон №1404-VIII).
18. Відповідно до   статті 1 Закону №1404-VIII   виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим   Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього   Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню.
19. Згідно з частиною першою   статті 3 Закону №1404-VIII   відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню як виконавчі документи рішення постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6).
20. Частиною четвертою   статті 4 Закону №1404-VIII   визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому   законом   порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений   законом   строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до   статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
21. Відповідно до пункту 1 частини першої   статті 26 Закону №1404-VIII   виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у   статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
22. Частиною п`ятою   статті 26 Закону №1404-VIII   передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
23. Відповідно до   ст. 291 КУпАП   постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису),   набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. 
24. Згідно з   ст. 307 КУпАП   штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею   300-1   цього   Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
25. Відповідно до   ст. 308 КУпАП   у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою   статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
VI. Висновок Верховного Суду
26. Як встановлено судами,   постанова ЕАВ 965375 від 05.03.2019 отримана позивачем в день її прийняття, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 , а отже, у відповідності до наведених вище норм КУпАП набрала законної сили саме 05.03.2019.
27. Оскільки позивачем у встановлений законом строк в добровільному порядку штраф сплачено не було, ДПП УПП в Черкаській області направив постанову на примусове виконання.
28. Приймаючи до виконання виконавчий документ, державним виконавцем не було встановлено жодної із передбачених частиною четвертою   статті 4 Закону №1404-VIII   підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу.
29. У зв`язку із цим, встановивши, що виконавчий документ відповідав вимогам, що висуваються до нього   Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження з виконання зазначеної постанови.
30. Колегія суддів   КАС   ВС враховує, що станом на час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не володів інформацією щодо оскарження виконавчого документа у судовому порядку. Протилежного позивачем не доведено і судами не встановлено.
31. В касаційній скарзі зазначено, що позивач повідомив Соснівський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про оскарження постанови УПП в Черкаській області ЕАВ 965375 від 05.03.2019  в судовому порядку 03 травня 2019 року, тобто, після відкриття виконавчого провадження.
32. За змістом пункту 2 частини першої   статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»   виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
33. Тобто, боржник у виконавчому провадженні у разі оскарження в судовому порядку виконавчого документа, не позбавлений права ініціювати перед судом питання про зупинення стягнення на підставі такого виконавчого документа.
34. Щодо зазначення в постанові УПП в Черкаській області ЕАВ 965375 від 05.03.2019 дати набрання нею законної сили - 15.03.2019, то Суд зазначає, що в рамках даної адміністративної справи позивачем не оскаржуються дії       УПП в Черкаській області щодо зазначення в постанові від 05.03.2019 датою набрання нею чинності 15.03.2019 та направлення її до органу виконавчої служби для примусового виконання, - що виключає можливість надання судом правової оцінки таким діям означеного суб`єкта владних повноважень.
35. Посилання скаржника на скасування рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 23.05.2019 постанови УПП в Черкаській області серії ЕАВ №965375 від 05.03.2019 також не спростовує правомірності прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки станом на її прийняття - 19.04.2019 постанова УПП в Черкаській області серії ЕАВ №965375 від 05.03.2019 була чинною.
36. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів ВС погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав до визнання незаконною та скасування постанови Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження №58928677 від 19.04.2019.
37. При цьому, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, посилання позивача на постанову Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 826/15117/17 є безпідставним, оскільки у даній справі оскаржувалась постанова Відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ДАБІ, для якої визначено інший порядок набрання законної сили такої постанови (частина перша   статті 291 КУпАП).
38. Таким чином, доводи, викладені у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи, висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
39. При цьому, в силу вимог частин першої, другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
40. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
41. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
42. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 580/1547/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                          О. А. Губська

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                                    О. В. Калашнікова