ПОСТАНОВА
Іменем України

09 жовтня 2019 року 
Київ
справа №2340/4509/18
адміністративне провадження №К/9901/20339/19,      №К/9901/20965/19, №К/9901/22869/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шевцової Н.В.    (суддя-доповідач),
суддів - Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.
за участю:
секретаря судового засідання Івашка О.Л.
учасників справи: представника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області - Сердіченка С.А. та відповідачів: в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 та керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в касаційній інстанції в режимі відеоконференції адміністративну справу №    2340/4509/18
за позовом  ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3, керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_9 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення невиплаченої суддівської винагороди
за касаційними скаргами  ОСОБА_1 , Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді - Аліменка В.О., суддів: - Лічевецького І.О., Федотова І.В.,

У С Т А Н О В И В:
I.     Суть спору
1.          12 листопада 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (далі - відповідач-1, ТУ ДСА у Черкаській області), консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, консультант суду ОСОБА_2 ), в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 (далі - відповідач-3, в.о. голови суду ОСОБА_3 ), керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_9 (далі - відповідач-4, керівник апарату суду ОСОБА_9.), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:
1.1.          визнати неправомірною бездіяльність ТУ ДСА у Черкаській області щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1. суддівської винагороди за серпень 2018 року;
1.2.          визнати протиправними та незаконними дії консультанта суду ОСОБА_2 щодо внесення і підписання недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року;
1.3.          визнати протиправними та незаконними дії в.о. голови суду ОСОБА_3 щодо внесення, шляхом підписання, недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року;
1.4.          визнати протиправними та неправомірними дії керівника апарату суду ОСОБА_1. щодо внесення, шляхом підписання, недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року;
1.5.          стягнути з ТУ ДСА у Черкаській області на користь позивача суддівську винагороду за серпень 2018 року в розмірі 58     441 грн 79 коп.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що його призначено на посаду судді Шполянського районного суду Черкаської області, яку він обіймав на час виникнення спірних правовідносин, однак за серпень 2018 року ТУ ДСА у Черкаській області йому безпідставно не виплачено суддівську винагороду. На підтвердження протиправності вказаної бездіяльності позивач посилається на те, що розмір та порядок виплати суддівської винагороди регулюється виключно Законом України «Про судоустрій та статус суддів», тому суддя не може бути позбавлений суддівської винагороди інакше, ніж в порядку, визначеному цим Законом. За доводами позивача суддівську винагороду йому не виплачено за серпень 2018 року в результаті незаконного внесення службовими особами Шполянського районного суду Черкаської області до табеля обліку робочого часу недостовірних відомостей, а саме прогулів за цей період, що призвело до невиплати йому ТУ ДСА в Черкаській області суддівської винагороди за серпень 2018 року.
3.          ТУ ДСА у Черкаській області проти задоволення позову заперечує та вказує, що всі розрахунки з оплати праці суддів та працівників апарату місцевих загальних судів здійснюються на підставі даних, наданих цими судами, у формі відповідних розпорядчих документів, а також табелів обліку робочого часу. Відповідно до поданих табелів у період з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року суддею ОСОБА_1 . фактично відпрацьовано 01 год 45 хв. Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку у Шполянському районному суді Черкаської області встановлено 40     -     годинний робочий тиждень, а судді ОСОБА_1., як працівнику з ненормованим робочим днем, виплачено суддівську винагороду пропорційно до відпрацьованого часу, тобто за 01 год. 45 хв. з врахуванням розміру суддівської винагороди для суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, визначеного Законом України «Про судоустрій та статус суддів».
4.          В.о. голови суду ОСОБА_3., консультант та керівник апарату позов не визнали, проти його задоволення заперечили з підстав того, що трудове право в Україні не містить окремих положень щодо обліку робочого часу суддів, тому з метою його обліку слід керуватись загальними нормами трудового законодавства, яке поширюється на всіх працівників, в тому числі і суддів. Режим роботи Шполянського районного суду Черкаської області встановлено правилами внутрішнього трудового розпорядку, які поширюються та є обов`язковими для всіх працівників суду. Відповідно до посадових обов`язків консультанта Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом ОСОБА_2 здійснювався облік робочого часу працівників Шполянського районного суду шляхом внесення відповідних відомостей до Табелю обліку використання робочого часу, однак при здійсненні обліку робочого часу, вказаною особою було виявлено відсутність на робочому місці судді ОСОБА_1., зокрема, 1-3, 6-10, 13-17, 20-22, 27-29, 31 серпня 2018 року, про що повідомлялось в.о. голови суду ОСОБА_3 у формі доповідних записок. Факт відсутності судді ОСОБА_1. на робочому місці також зафіксовано спеціальною комісією суду шляхом складання актів "Про відсутність на роботі", а консультантом по роботі з персоналом зроблено відповідні відмітки з індексом "ПР" - прогул у додатковому Табелі обліку використання робочого часу за серпень 2018 року на підставі Акту спеціальної комісії суду про відмову судді надати пояснення поважності причин відсутності на роботі.

ІІ.     Установлені судами фактичні обставини справи
5.          Указом Президента України «Про призначення суддів» від 02 березня 2011 року №250/2011 ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років на посаду судді Шполянського районного суду Черкаської області.
6.          Відповідно до наказу голови Шполянського районного суду Черкаської області від 14 березня 2011 року №21 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків судді Шполянського районного суду Черкаської області.
7.          14 червня 2017 року загальними зборами трудового колективу Шполянського районного суду Черкаської області затверджено Правила внутрішнього трудового розпорядку Шполянського районного суду Черкаської області (Протоколом №1).
8.          Станом на серпень 2018 року ОСОБА_1 не здійснював правосуддя у зв`язку із закінченням повноважень.
9.          У серпні 2018 року, зокрема, 1-3, 6-10, 13-17, 20-22, 27-29, 31 консультантом суду ОСОБА_2 у формі доповідних записок, доведено до відома в.о. голови суду ОСОБА_3 про відсутність судді ОСОБА_1 на робочому місці у вказані вище дні більше трьох годин без поважних на те причин.
10.          Спеціальною комісією, уповноваженою фіксувати факти відсутності на роботі суддів та працівників апарату Шполянського районного суду Черкаської області, складено акти про відсутність на роботі судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 за цей період.
11.          Згідно табеля обліку використання робочого часу, поданого до ТУ ДСА в Черкаській області, ОСОБА_1 за серпень 2018 року відпрацьовано 01 год 45 хв.
12.          Відповідно до Додаткового табеля обліку використання робочого часу Шполянського районного суду Черкаської області з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року суддею ОСОБА_1 . за зазначений період відпрацьовано 1 день.
13.          На підставі поданої інформації ТУ ДСА у Черкаській області нараховано суддівську винагороду судді ОСОБА_1 за вказаний період роботи пропорційно до відпрацьованого часу згідно табеля обліку використання робочого часу, а саме за 01     год 45 хв.

ІІІ.     Рішення судів у цій справі та мотиви їхнього ухвалення
14.          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року позов задоволено частково.
14.1.          Визнано протиправною бездіяльність ТУ ДСА у Черкаській області щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1. суддівської винагороди за серпень 2018 року.
14.2.          Зобов`язано ТУ ДСА у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду за серпень 2018 року.
14.3.          У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
15.          Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що ТУ     ДСА у Черкаській області не наділене повноваженнями самостійно визначати чи зменшувати розмір суддівської винагороди, оскільки це є порушенням права судді на її отримання. Приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обрахунок робочого часу суддів визначається днями, а не годинами, що обумовлює протиправність дій відповідача-1.
16.          Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд виходив з того, що керівник апарату суду, виявивши відсутність позивача на роботі, правомірно звернувся до в.о. голови суду з доповідними записками. Факти неповідомлення ОСОБА_1 в.о. голови суду про відсутність на роботі свідчать, що останній правомірно наклав резолюції на доповідні записки та виніс розпорядження.
17.          04 червня 2019 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
17.1.          Визнано протиправними та незаконними дії в.     о.     голови суду ОСОБА_3 щодо внесення, шляхом підписання, недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року.
17.2.          Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за серпень 2018 року.
17.3.          Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду за серпень 2018 року.
17.4.          В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ІV.     Касаційне оскарження
18.          18 липня 2019 року, 24 липня 2019 року та 12 серпня 2019 року у Верховному Суді зареєстровано відповідно касаційні скарги позивача, в.о. голови суду ОСОБА_3 , ТУ ДСА у Черкаській області.
19.          У касаційній скарзі позивач, посилаючись на часткове порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в частині відмови, в іншій частині залишити оскаржуване рішення без змін.
20.          На обґрунтування вимог касаційної скарги позивач посилається на те, що Правила внутрішнього трудового розпорядку є нечинними, оскільки затверджені трудовим колективом, а не зборами суддів.
21.          На думку позивача, облік робочого часу має здійснюватися лише щодо працівників апарату суду.
22.          Позивач зауважує, що створення спеціальної комісії також не обговорювалося загальними зборами суддів, а оформлено виключно наказом голови суду. Крім того, до повноважень консультанту суду ОСОБА_2 не віднесено обов`язку здійснювати облік робочого часу, оскільки такі повноваження не відповідають її посадовій інструкції і не надавалися їй загальними зборами суддів. Питання щодо розподілу повноважень та надання права підпису керівнику апарату суду ОСОБА_9      та заступнику керівника апарату суду ОСОБА_10 зборами суддів також не приймалося, що зумовлює протиправність дій відповідних посадових осіб. Отже, на думку позивача, внаслідок вказаних протиправних дій складено табель обліку використання робочого часу судді ОСОБА_1 . який і став підставою для позбавлення його суддівської винагороди за серпень 2018 року.
23.          У касаційній скарзі в.о. голови суду ОСОБА_3 посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
24.          Порушення норм матеріального права відповідач-3 доводить на підставі того, що судом не врахована наявність дисциплінарного провадження щодо позивача за систематичну відсутність на робочому місці без поважних причин протягом тривалого часу (червень-вересень 2018 року).
25.          Крім того, заповнення табелю обліку використання робочого часу щодо судді здійснювалося відповідно до пункту 2.3.8 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26     листопада     2010     року №     30.
26.          У порушення норм процесуального права, за доводами відповідача-3, судом апеляційної інстанції досліджувалися Правила внутрішнього трудового розпорядку, затверджені головою Шполянського районного суду Черкаської області 02 березня 2013 року, а не від 14 червня 2017 року, затверджені загальними зборами трудового колективу, хоча їх належно завірена копія є у матеріалах справи.
27.          Відповідач-3 уважає, що обов`язковою умовою нарахування і виплати суддівської винагороди є перебування судді на робочому місці та фактичне виконання ним обов`язків судді, у тому числі тих, які не пов`язані із здійсненням правосуддя, тому нарахування та виплата ТУ ДСА у Черкаській області суддівської винагороди позивачу за заявлений період призведе до невиправданих бюджетних витрат.
28.          ТУ ДСА у Черкаській області у касаційній скарзі посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
29.          Вимоги касаційної скарги обґрунтовано тим, що у разі закінчення строку, на який було призначено суддю, він зобов`язаний брати участь у суддівському самоврядуванні, додержуватися присяги судді, дотримуватися правил суддівської етики та інших обмежень, встановлених законодавством. Неухильне дотримання кожним суддею правил трудового розпорядку суду, в якому він працює, є проявом дотримання стандартів поведінки, що сприяє зміцненню авторитету судової влади як у громадськості, так і в працівників апарату суду.
30.          Відповідач-1 у касаційній скарзі також зазначає, що апеляційним судом не враховано, що позивач був обраний суддею-спікером, що обумовлює наявність у нього у зазначений період інших повноважень, крім здійснення правосуддя.
31.          За твердженням позивача підставою для нарахування суддівської винагороди у зменшеному розмірі є подані судом відомості щодо фактично відпрацьованого суддею ОСОБА_1 часу у серпні 2018 року, а також те, що судді відносяться до працівників з ненормованим робочим днем, оплата праці яких відбувається відповідно до окладу (тарифної ставки) працівника, пропорційно до відпрацьованого часу.
32.          У відзиві на касаційну скаргу позивача в.о. голови суду ОСОБА_3 спростовує її доводи та просить залишити без задоволення. 
33.          23 липня 2019 року, 05 серпня 2019 року, 14 серпня 2019 року ухвалами Верховного Суду відкрито касаційні провадження за поданими касаційними скаргами та витребувано із Черкаського окружного адміністративного суду справу №     2340/4509/18.
34.          23 серпня 2019 року справа №     2340/4509/18 надійшла до Верховного Суду.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
35.          За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
36.          Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
37.          Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
38.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
39.          Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовано нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №     1402-VIII (далі - Закон №     1402-VIII), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради судців України від 26 листопада 2010 року №30 (зі змінами та доповненнями).
40.          Відповідно до частини першої статті 52 Закону №     1402-VIII суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.
41.          Частинами шостою та сьомою статті 56 Закону №     1402-VIII визначено коло обов`язків судді, зокрема, обов`язок додержуватися присяги, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; подавати декларацію доброчесності судді та декларацію родинних зв`язків судді; не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати і закритого судового засідання; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.
42.          Відповідно до статей 1, 3 розділу I Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року (далі - Кодекс суддівської етики), суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб, на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінка була бездоганною.
43.          Згідно з положеннями статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
43.1.          Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2)     перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.
43.2.          Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.
44.          Форма табелю обліку використання робочого часу затверджена наказом Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». Згідно з приміткою до Типової форми № П-5, яка затверджена цим наказом, та встановлює типову форму «Табелю обліку використання робочого часу» установлено, що на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) розрахунок підсумованого фонду робочого часу за місяць, по кожному працівнику.
45.          Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції визначає Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 26     листопада     2010 року №30 (далі - Положення №30).
46.          Згідно підпункту 4.3 пункту 4 Положення про Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, затверджене головою Державної судової адміністрації України 25 вересня 2015 року, до повноважень ТУ ДСА України у Черкаській області віднесено здійснення функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих загальних судів Черкаської області, зокрема, фінансове забезпечення оплати праці суддів та працівників апаратів місцевих загальних судів області.
47.          Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
48.           Четвертою статті 9 КАС України встановлено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
49.          Частиною першою статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
50.          Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
51.          Згідно статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
52.          Статтею 351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
52.1.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
53.          Приписами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України обумовлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

VІ.     Позиція Верховного Суду
54.          Матеріалами справи підтверджено, що позивач є суддею Шполянського районного суду Черкаської області, який у серпні 2018 року не здійснював правосуддя у зв`язку із закінченням повноважень.
55.          Табелями обліку робочого часу, складеними у серпні 2018 року, зафіксовано відсутність позивача на роботі протягом тривалого часу та фактичне виконання трудової функції лише протягом 1 год 45 хв у згаданий період.
56.          Аналізуючи положення статті 56 Закону №     1402-VIII, Верховний Суд дійшов висновку, що статус судді пов`язаний не тільки з безпосереднім здійсненням правосуддя, що є одним із його обов`язків, але й покладає на суддю низку інших обов`язків морально-етичного характеру, неналежне здійснення яких є несумісним із статусом судді.
57.          Суддівська етика - це певна система базових принципів регламентації поведінки суддів у судовому засіданні, в суді та позасудової поведінки, які побудовані з урахуванням особливостей професійної діяльності судді та створені для підтримки суддівських стандартів, діють об`єктивно і незалежно з метою збільшення значущості існуючих правових норм та правил поведінки для суддів.
58.          Високі стандарти поведінки полягають у тому, що суддя як на роботі, так і поза її межами, в повсякденному житті має демонструвати таку поведінку, щоб учасники процесу і сторонні бачили в ньому еталон порядності і справедливості - високоморальну, чесну, стриману, врівноважену людину. При цьому суддя має не лише подавати особистий приклад, але й пропагувати етичну поведінку серед учасників процесу та оточення, вимагати такої поведінки від інших.
59.          У Висновку № 3 (2002) КРЄС зазначено, що суспільна довіра та повага до судової влади є гарантіями ефективності системи правосуддя: поведінка суддів у їхній професійній діяльності, зрозуміло, розглядається громадськістю як необхідна складова довіри до судів. Судді повинні гідно поводити себе у приватному житті.
60.          Професійні та моральні якості суддів відображають рівень здійснення правосуддя в державі. Посада судді вимагає як максимальної концентрації професійних знань, так і високого рівня моральних якостей особи, а тому особисті й моральні якості кандидата на посаду судді поряд з професійними якостями є визначальними характеристиками при вирішенні питання про призначення його на посаду.
61.          Враховуючи наведене, Верховний Суд у постанові від 29 січня 2018 року в справі №     9901/18/17 виклав правову позицію, згідно з якою відсутність повноважень на здійснення правосуддя не звільняє суддю від дотримання інших вимог законодавства і загальноприйнятих правил поведінки. Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи цю справу, підтвердила правильність такого висновку та у постанові від 19 квітня 2018 року зазначила, що відсутність судді, який не здійснює правосуддя у зв`язку із закінченням повноважень, на робочому місці без поважних причин є порушенням трудового законодавства України. Відсутність судді на робочому місці у цій справі було встановлено на підставі табелів обліку використання робочого часу.
62.          У справі, що розглядається, задовольняючи позовні вимоги у частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ТУ ДСА України не наділена повноваженнями щодо зменшення розміру суддівської винагороди пропорційно відпрацьованому часу, а дії в.о. голови суду ОСОБА_3 є протиправними, оскільки Законом №     1402-VIII не врегульовано питання обліку робочого часу, перебування на робочому місці судді.
63.          Верховний Суд уважає такі висновки апеляційного суду передчасними, виходячи з такого.
64.          Порядок обліку робочого часу працівників будь-яких підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності затверджений наказом Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року №     489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці».
65.          Спеціальне законодавство, яким є Закон №     1402-VIII, не регламентує порядок обліку робочого часу судді, а визначає лише розмір та складові суддівської винагороди за умови належного виконання суддівських обов`язків. 
66.          У постанові від 17 лютого 2015 року №     21-8а15 Верховний Суд України виклав правову позицію, що у відносинах публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство треба застосовувати у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.
67.          Отже, враховуючи, що спеціальним законодавством не врегульовано спірні правовідносини, з метою обліку робочого часу суддів, застосуванню підлягають положення наказу Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року №     489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці».
68.          Необхідність ведення табелів обліку використання робочого часу визначена також Положенням №     30, що підтверджує помилковість висновків суду апеляційної інстанції у цій частині.
69.          При цьому Верховний Суд зазначає, що діє в межах повноважень визначених статтею 341 КАС України, частиною другою якої установлено, що суд касаційної інстанції не має права установлювати або уважати доведеними обставини, що не були установлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
70.          У касаційній скарзі позивач звертає увагу на те, що, вирішуючи питання про законність дій консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 , апеляційний суд не дослідив її посадову інструкцію на підтвердження її повноважень щодо заповнення табелю обліку робочого часу.
71.          Проте встановлення цих обставин має значення для правильного вирішення справи, оскільки наказом Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року №     489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» затверджено Типову форму № П-5 та визначено вичерпний перелік посадових осіб, уповноважених заповнювати табель обліку використання робочого часу.
72.          Таким чином, заповнення та підписання табеля обліку використання робочого часу не уповноваженими на те особами призводить до його недопустимості у розумінні статті 74 КАС України як доказу, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
73.          Верховний Суд також погоджується з доводами касаційної скарги в.о. голови суду ОСОБА_3 , що рішення апеляційного суду безпідставно обґрунтоване положеннями Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених головою Шполянського районного суду Черкаської області 02 березня 2013 року, хоча до матеріалів справи долучено належно завірену копію Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених загальними зборами трудового колективу від 14 червня 2017 року, які діяли на час виникнення спірних відносин.
74.          З огляду на викладене суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.
75.          Отже, під час здійснення нового розгляду судам необхідно дослідити обставини щодо наявності відповідних повноважень у посадових осіб на заповнення та підписання табеля обліку використання робочого часу як підстави для нарахування суддівської винагороди позивачу за серпень 2018 року, а також дослідити Правила внутрішнього трудового розпорядку у відповідній редакції.

VІІ. Судові витрати

76.           З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 250, 341, 344, 349, 351, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.         Касаційні скарги ОСОБА_1 , Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 задовольнити частково.

2.         Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року в справі №         2340/4509/18 скасувати.

3.         Адміністративну справу №         2340/4509/18 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3, керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_9 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення невиплаченої суддівської винагороди направити на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя:                                                                             Н.В.    Шевцова

Судді:                                                                                                                                                                                        В.М.    Бевзенко

                                                                                                                                                                                                               Н.А.    Данилевич