Постанова
Іменем України
 
23 вересня 2019 року
м. Київ
 
справа № 212/9077/15-ц
 
провадження № 61-31660св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., 
Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подані їх представником - адвокатом Карнаух Тетяною Вікторівною, та касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року у складі судді 
Борис О. Н. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 
10 травня 2017 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., 
Барильської А. П., Бондар Я. М.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
 
Короткий зміст позовних вимог:
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які у подальшому уточнив, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 27 357,18 грн та 
10 000,00 грн моральної шкоди, завданої залиттям квартири.
Позовні вимоги мотивовано тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 Власниками квартири АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло, є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 
13 серпня 2015 року у квартирі відповідачів сталась аварія трубопроводу холодного водопостачання, що призвело до затоплення квартири позивача. 
17 серпня 2015 року представниками TOB «Керуюча компанія ДОМ КОМ» складено акт, в якому зазначено, що причиною залиття квартири є аварія трубопроводу холодного водопостачання квартирної розводки, а також зазначено пошкодження (сліди затікання: кухня, стеля з гіпсокартону та інше).
У зв`язку з затопленням квартири позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода. Матеріальна шкода, згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 19-16, становить 27 357,18 грн, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів. Моральну шкоду позивач оцінив у розмірі 
10 000,00 грн, посилаючись на те, що він пережив значні хвилювання, витрачав час та зусилля намагаючись вирішити питання мирним шляхом, негативні емоції та переживання з приводу пошкодженого майна негативно вплинули на його самопочуття, звичайний спосіб життя був пошкоджений.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року, з урахуванням ухвали  Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року про виправлення описки, позовні вимоги 
ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 27 357,00 грн та моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат (сплачений судовий збір в розмірі 1 102,40 грн, витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 2 000,00 грн, 3 000,00 грн витрат на правову допомогу) по 1 525,60 грн з кожного.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що факт залиття квартири позивача з вини відповідачів мав місце 13 серпня 2015 року, внаслідок чого квартира позивача  зазнала пошкоджень, що підтверджено актом, з яким відповідач ОСОБА_2 була ознайомлена, та жодних зауважень до нього не вносила. Відповідачі не спростували висновків в установленому процесуальним законом порядку й не довели, що затоплення квартири позивача сталося не з їхньої вини. Внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) відповідачів було пошкоджено майно позивача, порушився його звичайний спосіб життя, внаслідок чого він зазнав душевних страждань. Позивачем належним чином підтверджені понесені ним витрати на оплату судового збору, оплату за будівельно-технічну експертизу, оплату правової допомоги.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 
2017 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року про виправлення описки, апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відхилено.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, у розмірі 500,00 грн з кожного.
Ухвала суду мотивована тим, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
 
Короткий зміст вимог та доводів наведених у касаційній скарзі:
 
У червні 2017 року  ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокат Карнаух Т. В. звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційними скаргами, в яких просять скасувати рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційні скарги мотивовані тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не з`ясували належним чином всіх обставин справи, надали невірну оцінку доказам, а рішення судів ґрунтуються на припущеннях.
 
Суди не надали належної оцінки тому, що огляд квартири № 4 не проводився, акт про залиття квартири був складений нелегітимною комісією, чіткої причини залиття квартири АДРЕСА_1 в акті не зазначено, також в акті відсутні дані про вину відповідача, як винної особи у залитті квартири АДРЕСА_1 , а тому даний акт не є належним та допустимим доказом у справі.
 
Суди, в процесі розгляду справи, в порушення норм процесуального права, позбавили відповідача рівних прав зі стороною позивача, а саме ? довести суду обґрунтування відсутності своєї вини у залитті квартири позивача шляхом допиту судового експерта у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме - встановлення істинних причин залиття квартири та винних осіб.
 
В порушення вимог статті 66 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій), судами не досліджено як доказ висновок експерта. Крім того, заявник не погоджується з висновком експерта в частині встановлення вірогідного розміру матеріальної шкоди.
 
Судами неправильно визначено суму гонорару адвоката за витрачений час на правову допомогу.
 
Доводи інших учасників справи:
 
Відзив на касаційні скарги не надійшов.
 
Рух касаційної скарги:
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою  ОСОБА_2 та витребувано матеріали цивільної справи № 212/9077/15-ц з Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Зупинено виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У травні 2018 року матеріали цивільної справи № 212/9077/15-ц передано до Верховного Суду.
 
Розпорядженням від 04 червня 2019 року № 539/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-31660св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 04 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачу.
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 212/9077/15-ц за касаційними скаргами  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подані їх представником - адвокатом Карнаух Т. В., на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року. Зупинено виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року до закінчення касаційного провадження.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ: 
 
Перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення з огляду на наступне.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Короткий зміст встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи:
Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності.
Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.
17 серпня 2015 року комісією представників ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ КОМ» проведено перевірку фактів щодо залиття квартири АДРЕСА_1 , яке сталось 13 серпня 2015 року, про що складено акт про залиття/аварію, що трапилася на системі централізованого опалення, гарячого/холодного водопостачання, який складено у присутності мешканця квартири АДРЕСА_1 - позивача ОСОБА_1 та мешканця квартири № 4 - відповідача ОСОБА_2 , та затверджено директором ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ КОМ». Зазначений акт відповідачем ОСОБА_2 підписано без застережень.
Згідно з висновками у акті, причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , що сталось на системі холодного водопостачання є аварія трубопроводу холодного водопостачання квартирної розводки. Під час складання акта, були виявлені сліди затікання кухні, стеля з гіпсокартону (конструкція над мийкою), стіна вкрита кахлем, меблі знаходились під впливом холодної води; коридор - стеля з гіпсокартону, затікання з електросвітильників, стіни частково, затікання в електричні вимикачі; спальня - підлога вкрита лінолеумом знаходилась під впливом холодної води. Спостерігається часткова деформація лінолеуму в спальні та відклеювання шпалер. 
Відповідно до висновку експерта, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29 березня 2016 року № 19-16, причину залиття квартири встановити не є можливим, у зв`язку з тим, що експерт не був присутній на момент залиття у квартирах сторін, вірогідний розмір матеріальної шкоди, що заподіяний власнику квартири АДРЕСА_1 визначений на дату дослідження (квітень 2016 року) склав 27 357,00 грн.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:
Предметом та підставою позовних вимог ОСОБА_1 є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку із затопленням належної йому на праві власності квартири із вини відповідачів.
Положеннями статті 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну шкоду.
Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.
Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.
Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги та розмір заподіяної шкоди.
За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів (стаття 212 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди його майну, зробив обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог та відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Вину у завданні шкоди позивачу затопленням його квартири відповідачі належними та допустимими доказами не спростували, що є їх процесуальним обов`язком (статті 10, 60 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.
Аргументи касаційних скарг колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, а зводяться лише до оцінки доказів, та незгоди заявників з висновками судів щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. 
Згідно з положеннями статті 400 ЦПК України оцінка доказів не належить до повноважень суду касаційної інстанції.  
Докази та обставини, на які посилаються заявники у касаційних скаргах, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Враховуючи те, що касаційні скарги  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подані їх адвокатом Карнаух Т. В . , та касаційна скарга ОСОБА_2 підлягають залишенню без задоволення, відповідно до положень частини третьої статті 436 ЦПК України Верховний Суд поновлює виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , поданих їх представником - адвокатом Карнаух Тетяною Вікторівною, та касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року залишити без змін. 
Поновити виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                            В. П. Курило

      А. Ю. Зайцев

      Є. В. Коротенко