ПОСТАНОВА
Іменем України

31 жовтня 2019 року 
Київ
справа №524/1348/17
адміністративне провадження №К/9901/34094/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №524/1348/17-а
за позовом  ОСОБА_1 до  Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Архіпова Володимира Володимировича,  Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,  Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука(прийняту в складі головуючого судді Нестеренка С.Г.)  та на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня                      2017 року (прийняту в складі колегії суддів: головуючого Подобайло З.Г., суддів Григорова А.М., Тацій Л.В.)  
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову серії АР №815135, прийняту 18 лютого 2017 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчук, лейтенантом поліції Архіповим Володимиром Володимировичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення. 
2.          На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, 18 лютого 2017 року, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , вона не здійснювала рух на забороняючий сигнал світлофору та не порушувала пункт 8.7.3. Правил дорожнього руху. Посилається на те, що відповідачем не було надано їй можливості подати свої пояснення щодо вказаної події, а докази, на підставі яких поліцейський приймав оскаржувану постанову, не були належними та допустимими.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня                 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2017 року серії АР №815315, ухвалену інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Архіповим Володимиром Володимировичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1    за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн на користь держави. У решті позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач зобов`язаний довести правомірність винесення ним постанови, зокрема шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пунктом 8.7.3  Правил дорожнього руху  України, за що передбачена відповідальність згідно з частиною другою  статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з цим, представником відповідача в підтвердження зазначених обґрунтувань не надано жодного доказу, передбаченого  статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б указували на наявність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою  статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
4.          Не погоджуючись із постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці подав касаційну скаргу.  Відповідач у касаційній скарзі просить скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що нагрудною камерою патрульного поліцейського, яка працювала під час виявлення правопорушення, зафіксовано пояснення позивачки, які вона надавала на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 роз`яснено права особи, запропоновано надати письмові пояснення. Оскільки відповідачем було виявлено рух автомобіля під керуванням позивачки на заборонений червоний сигнал світлофору, тому рішення про накладення адміністративного стягнення на водія за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є правомірним.
IV. Позиція інших учасників справи
5.          Позивачка не скористалася правом на подання відзиву  на касаційну скаргу.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
6.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука та на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року.   
7.          05 березня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.
8.          За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 21 червня 2019 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника  апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 21 червня 2019 року №806/0/78-19. 
9.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від               28 серпня 2019 року касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці прийнято до провадження.
10.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від                 30 жовтня 2019 року цю справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження на 31 жовтня 2019 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
11.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2017року стосовно ОСОБА_1 інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Архіповим Володимиром Володимировичем було складено постанову серії АР №815135 в справі про адміністративне правопорушення за  частиною другою  статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
12.          З указаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volksvagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , в кварталі 278, буд. 18 у м. Кременчуці, здійснила рух на забороняючий сигнал світлофору, чим порушила пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
13.          Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14.          Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017)
Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;                          10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
15.          Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII
Пункт 8 частини першої статті 23. Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пункт 11 частини першої статті 23. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
16.          Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306
Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 8.7.3. Червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
17.          Кодекс України про адміністративні правопорушення, уведено в дію з                      01 червня 1985 року постановою Верховної Ради Українcької РСР від 7 грудня              1984 року №8074-X
Частина друга статті 122. Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,-тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Пункт 1 статті 247. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 280. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
19.          Аналізуючи наведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог.
20.          Посилання касатора на доведеність вини позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення колегія суддів Верховного Суду вважає достатньо необґрунтованими, враховуючи наступне.
21.          Аналіз положень статей Кодексу України про адміністративні правопорушення, викладених у пункті 17 цього рішення, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
22.          Між тим як встановлено судами обох інстанцій, у оскаржуваній постанові відсутні докази, що свідчать про вчинення позивачкою 18 лютого 2017 року порушення вимог пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху України, відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
23.          Враховуючи наведене та беручи до уваги встановлене судами, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що посилання скаржника в касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування постанови від 18 лютого 2017 року серії АР №815135 правильними.
24.          Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
25.          З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
IХ. Судові витрати
26.          Судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у м. Кременчуці залишити без задоволення.    
2.          Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року в справі №524/1348/17-а залишити без змін.
3.          Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий          :                                                                      О. В. Кашпур          

Судді:                                                                                 О. Р. Радишевська

                                                                                          С.А. Уханенко