ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року 
м. Київ

Справа №  910/5438/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,
за участю секретаря судового засідання Чупрій А.П.,

представників учасників справи:
позивача - публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій Колан" (далі - ПАТ " Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій Колан", Позивач, скаржник) - Охромєєва Ю.Г. (адвокат, посв. від 26.07.2018 № ЯВ 6142), Барабаша О.В. (адвокат, посв. від 24.12.2015 № 5557/10),
відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Оптимал" (далі - ТОВ "Авто-Оптимал", Відповідач) - Жухевича О.В. (адвокат, посв. від 22.06.2011                            № 4573/10),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ПАТ " Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій Колан"
на рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2018 (головуючий - суддя Зеленіна Н.І.) та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 (головуючий - суддя Остапенко О.М., судді Грек Б.М., Отрюх Б.В.),
зі справи № 910/5438/17
за позовом ПАТ " Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій Колан"
до ТОВ "Авто-Оптимал", 
про припинення порушення прав інтелектуальної власності.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ПАТ „Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого технічного обладнання і нових технологій Колан" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ „Авто-Оптимал" про припинення порушення прав інтелектуальної власності.

1.1.2. Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 3, 8, 16, 463-465 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 1, 6, 28 Закону України "Про охорону прав на винаходи та корисні моделі" від 15.12.1993 № 3687-ХІІ (далі - Закон                            № 3687-ХІІ) мотивовано тим, що Відповідачем реалізується масляний фільтр                         "M FILTER" TF23, однак, при його заміні використана кожна ознака, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід від 10.07.2007 НОМЕР_1, або ознака еквівалентна їй, у зв`язку з чим Позивач просить суд заборонити Відповідачу здійснювати продаж масляного фільтру "M FILTER" TF23.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 20.06.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

2.1.1. Прийняті зі справи судові рішення з посиланням на приписи статей 15, 16, 418, 420, 424, 426, 1108, 1109 ЦК України, статей 6, 28 Закону № 3687-ХІІ та статей 77, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивовано недоведеністю Позивачем належними та допустимими доказами порушення його права Відповідачем.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ПАТ „Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого технічного обладнання і нових технологій Колан", посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

4.1. Місцевим та апеляційним господарськими судами: 

4.1.1. неправильно застосовано норми матеріального права, а саме статті 6, 28 Закону  № 3687-ХІІ;

4.1.2. не враховано той факт, що автомобільний фільтр "M FILTER" TF23 для використання для автобусів «Богдан» чітко обмежений сферою застосування такого пристрою, тобто Відповідач, пропонуючи до продажу та продаючи дані фільтри, пропонує винахід за патентом України НОМЕР_1 для застосування і таким чином використовує цей винахід Позивача без його дозволу;

4.1.3. не враховано правову позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 21.07.2011 у справі № 5/147-10(9/346/08).

5. Позиція інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ „Авто-Оптимал" заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. ПАТ „Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого технічного обладнання і нових технологій Колан" отримав дозвіл (невиключну ліцензію) на використання винаходу „ІНФОРМАЦІЯ_1" за патентом України від 10.07.2007 НОМЕР_1 на підставі укладеного з ОСОБА_2 , який є власником даного патенту, ліцензійного договору від 11.11.2011 № 1, строком дії до 11.11.2017 (з урахуванням Додаткової угоди від 03.11.2014 № 2). 

6.2. 07.07.2015 ОСОБА_2 (ліцензіар) та ПАТ „Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого технічного обладнання і нових технологій Колан" (ліцензіат) укладено ліцензійний договір № 1, відповідно до умов якого ліцензіар надає ліцензіату дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (невиключну ліцензію) з правом укладати субліцензії, на умовах, передбачених цим договором (пункт 1.1).

6.3. Під об`єктом права інтелектуальної власності в тексті даного договору сторони мають на увазі винахід, який охороняється патентом України № НОМЕР_1 - „ІНФОРМАЦІЯ_1", який використовується в автоматичному режимі при використанні масляних фільтрів, які містять, принаймні, основний фільтруючий елемент і фільтруючий елемент перепускного клапану (пункт 1.2 Договору). 

6.4. Згідно пункту 2.2.1 Договору, територія використання об`єкта права інтелектуальної власності - територія України.

6.5. Строк використання об`єкта права інтелектуальної власності ліцензіатом - з 07.07.2015 і до закінчення дії патенту України № НОМЕР_1 - „ІНФОРМАЦІЯ_1" (пункт 2.3.1 Договору). 

6.6. Згідно пункту 5.1 Ліцензійного договору, ліцензіат, як представник ліцензіара, має право звернення до суду за захистом його прав та інтересу шляхом подачі позову від свого імені проти осіб, які прямо або непрямо (опосередковано): а) порушили, б) не визнають, в) оскаржують права власника патенту України № НОМЕР_1, г) своїми діями (діяльністю) створюють загрозу порушення виключним майновим правам власника патенту України НОМЕР_1 вимагати лише припинення протиправних дій, у тому числі тих, що створюють загрозу, або припинення протиправних дій, у тому числі тих, що створюють загрозу, та відшкодування власнику патенту заподіяних збитків.

6.7. Судами встановлено, що відповідний патент на винахід видано строком на 20 років з моменту подання заявки (13.07.2004), тобто до 13.07.2024.

6.8. З урахуванням наведеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що Позивач набув права звертатися до суду із відповідними позовами в інтересах ліцензіара.

6.9. Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2017 призначено судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовим експертам Департаменту судової експертизи та експертних досліджень у сфері інтелектуальної власності Державного підприємства „Інформаційні судові системи".

На вирішення судового експерта поставлено такі питання:

1. чи використана кожна ознака, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід НОМЕР_1 від 10.07.2007, або ознака еквівалентна їй, при заміні масляного фільтру „MFILTER" TF23, відповідно до Інструкції „Богдан А-064 / А-091 / А-09201 / А-09202 / А- 09211 / А-09212 / А-092КВ і А-92 Н / А-30141 / А-301.71/ А-301.72 / С-09211 / А-092 / А-0921, Дизельные двигатели: 4.4/4.6/4.8 л. Руководство по ремонту и эксплуатации. Каталог деталей и сборочных единиц. Цветные электросхемы. - Д.: Издательство Монолит, 2009"?

2. чи використана кожна ознака, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід НОМЕР_1 від 10.07.2007, або ознака еквівалентна їй, у конструкції масляного фільтру „MFILTER" TF23?

6.10. За результатом проведеного дослідження судовим експертом Матвієнко С.А. складено висновок від 05.10.2017 №001-МСА/17, згідно з яким встановлено таке:

1. в процесі заміні масляних фільтрів на двигунах автомобілей Богдан відповідно до Інструкції „Богдан А-064/А-091/А-09201/А-09202/ А- 09211/ А-09212/ А-092КВ і А-92Н / А-301.41/ А-301.71/ А-301.72/ А-301.41/ С-09211/ А-092/ А-0921.Дизельные двигатели:4.4/4.6/4.8 л. Руководство по ремонту и эксплуатации. Каталог деталей и сборочных единиц. Цветные электросхемы. - Д.: Издательство Монолит, 2009" не використана кожна ознака, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід НОМЕР_1 від 10.07.2007 року або ознаку еквівалентну їй;

2. кожна ознака що, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід НОМЕР_1 від 10.07.2007 або ознаку еквівалентну їй, не використана у конструкції масляного фільтру „MFILTER" TF23.

6.11. З урахуванням заперечень Позивача щодо необґрунтованості та неповноти висновку судового експерта №001-МСА/17 від 05.10.2017, ухвалою господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі призначено повторну судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовим експертам Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.

На вирішення судового експерта поставлено ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судовій експертизі.

6.12. За результатом проведеного дослідження судовим експертом Чабанець Т.М. складено висновок від 29.01.2018 №281/17, згідно з яким встановлено таке:

1. кожна ознака, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід НОМЕР_1 від 10.07.2007, або ознака еквівалентна їй, використана при заміні масляного фільтру „MFILTER" ТF23, відповідно до - Інструкції „БОГДАН А-064 / А-091 / А- 09201 / А-09202 / А-09211 / А-09212 / А-092КВ / А-92 Н / А-30141 / А-301.71 А-301.72 / С-09211 / А-092/ А-0921. Модели с дизельными двигателями: 4.4 л. Isuzu 4HF / 4.6 л. Isuzu 4HG / 4.8 л. Isuzu 4НЕ. РУКОВОДСТВО ПО РЕМОНТУ И ЭКСПЛУАТАЦИИ. КАТАЛОГ ДЕТАЛЕЙ И СБОРОЧНЫХ ЕДИНИЦ. ЦВЕТНЫЕ ЭЛЕКТРОСХЕМЫ. - Д. : Издательство Монолит. 2009";

2. у конструкції масляного фільтру „MFILTER" TF23, не використано кожну ознаку винаходу „ІНФОРМАЦІЯ_1" за патентом України від 10.07.2007 НОМЕР_1.

6.13. У свою чергу Відповідачем надано до суду висновок судового експерта                     Дорошенка О.Ф. від 28.02.2018 № 1195, яким встановлено таке:

1. при заміні масляного фільтру „MFILTER" TF23, відповідно до Інструкції „БОГДАН А-064 / А-091 / А-09201 / А-09202 / А-09211 / А-09212 / А-092КВ / А-92 Н / А-30141 / А-301.71 / А-301.72 / С-09211 / А-092/ А-0921. Модели с дизельными двигателями: 4.4 л. Isuzu 4HF / 4.6 л. Isuzu 4HG / 4.8 л. Isuzu 4 НЕ. РУКОВОДСТВО ПО РЕМОНТУ И ЭКСПЛУАТАЦИИ. КАТАЛОГ ДЕТАЛЕЙ И СБОРОЧНЫХ ЕДИНИЦ. ЦВЕТНЫЕ ЭЛЕКТРОСХЕМЫ. - Д. : Издательство Монолит, 2009", не використана кожна ознака, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід НОМЕР_1 від 10.07.2007, або ознака еквівалентна їй.

2. у конструкції масляного фільтру „MFILTER" TF23 не використана кожна ознака, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід від 10.07.2007 НОМЕР_1, або ознака, еквівалентна їй.

6.14. Ухвалою від 01.11.2018 судом апеляційної інстанції призначено у даній справі повторну експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення судового експерта поставлено ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судовій експертизі.

6.15. За результатом проведеного дослідження судовим експертом Струком І.О. складено висновок від 18.03.2019 №133, згідно з яким:

1. у процесі заміні масляного фільтру „MFILTER" TF23 на двигуні автомобіля Богдан відповідно до Інструкції „Богдан А-064 / А-091 / А-09201 / А-09202 / А-09211 / А-09212 / А-092КВ / А-92 Н / А-30141 / А-301.71 / А-301.72 / С-09211 / А-092/ А-0921, Дизельные двигатели: 4.4/4.6/4.8 л. Руководство по ремонту и эксплуатации. Каталог деталей и сборочных единиц. Цветные электросхемы. - Д.: Издательство Монолит, 2009", використано кожну ознаку незалежного пункту формули винаходу „ІНФОРМАЦІЯ_1" за патентом України від 10.07.2007 НОМЕР_1.

2. у конструкції масляного фільтру „MFILTER" TF23 не використано кожну ознаку винаходу „ІНФОРМАЦІЯ_1" за патентом України на винахід від 10.07.2007 НОМЕР_1.

7. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

7.1. Закон № 3687-ХІІ:

частини перша та друга статті 6:
- правова охорона надається винаходу, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності;

- об`єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу;

частини перша, друга, п`ята, сьома статті 28:
- права, що випливають з патенту, діють від дати публікації відомостей про його видачу;

- патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів;

Використанням винаходу (корисної моделі) визнається, зокрема:
виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях;

застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди власника патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним.

Процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй.

Будь-який продукт, процес виготовлення якого охороняється патентом, за відсутністю доказів протилежного вважається виготовленим із застосуванням цього процесу за умови виконання принаймні однієї з двох вимог:

продукт, виготовлений із застосуванням процесу, що охороняється патентом, є новим;

існують підстави вважати, що зазначений продукт виготовлено із застосуванням даного процесу і власник патенту не в змозі шляхом прийнятних зусиль визначити процес, що застосовувався при виготовленні цього продукту.

В такому разі обов`язок доведення того, що процес виготовлення продукту, ідентичного тому, що виготовляється із застосуванням процесу, який охороняється патентом, відрізняється від останнього, покладається на особу, щодо якої є достатні підстави вважати, що вона порушує права власника патенту.

- патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що надаються патентом; 

- власник патенту має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) на підставі ліцензійного договору, а щодо секретного винаходу (корисної моделі) такий дозвіл надається тільки за погодженням із Державним експертом;

7.2. ЦК України:
частина перша статті 15:
- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання;

частина перша статті 16:
- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу;

стаття 418:
- право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом;

- право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом;

- право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом;

стаття 420:
- до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать винаходи, корисні моделі, промислові зразки;

частина перша статті 424:
- майновими правами інтелектуальної власності є право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом;

частини друга та третя статті 426:
- особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб;

- використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом;

частина перша статті 1108:
- особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності);

частини перша та третя статті 119:
- за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону; 
- у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір;

7.3. ГПК України:

частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частина третя статті 74:
- докази подаються сторонами та іншими учасниками справи;

стаття 76:
- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

частина перша статті 77:
- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування;

частина перша статті 79:
- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;

частина третя статті 86:
- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

8. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

8.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

8.2. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8.3. Імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини першої вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Предметом спору у даній справі є вимога Позивача про припинення порушення прав інтелектуальної власності шляхом визнання дій, що здійснюються Відповідачем під час продажу масляних фільтрів "М FILTER" TF23 порушенням прав Позивача та заборони здійснювати продаж зазначених масляних фільтрів.

9.2. Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Разом із цим, вирішуючи спір, суд має перевірити наявність в особи, яка звертається з позовом, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано цей позов, з`ясувати, у чому полягає порушення цих прав та інтересів. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі  № 911/1330/17).

9.3. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 

9.4. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

9.5. Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

9.6. Отже, з позовом може звертатися особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. При цьому, звертаючись до суду з позовом, Позивач повинен визначити позовні вимоги таким чином, щоб у разі їх задоволення судом відбувся захист, визнання та поновлення його прав і охоронюваних законом інтересів. 

9.7. Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто до господарського суду вправі звернутися особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, при цьому має бути визначено, які саме права Позивача порушено Відповідачем та якими законодавчими актами передбачено право Позивача на звернення із заявленим позовом.

9.8. Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач зазначив, що йому стало відомо про використання вказаного винаходу ТОВ „Авто-Оптимал" шляхом реалізації автомобільних фільтрів "М FILTER" TF23 для легкової та вантажної техніки на платній основі, що свідчить про комерційний характер такої діяльності. Зокрема на упаковці фільтру "М FILTER" TF23 зазначено, що даний фільтр використовується для автобусів "Богдан".

9.9. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що Позивачем не доведено жодними належними і допустимими доказами використання Відповідачем винаходу за патентом України на винахід від 10.07.2007 НОМЕР_1 саме шляхом реалізації автомобільних фільтрів "М FILTER" TF23 для легкової та вантажної техніки.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Доводи (аргументи) касаційної скарги зазначених висновків не спростовують.

9.10. Позивачем у встановленому законом порядку не було доведено порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, враховуючи в сукупності наявність встановлених судами обставин.

9.11. Згідно з статтею 6 Закону № 3687-ХІІ правова охорона надається винаходу, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності. Об`єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути, зокрема процес (спосіб).

Відповідно до статті 28 № 3687-ХІІ процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй.

За результатами дослідження та оцінки висновків судових експертиз судами попередніх інстанцій встановлено, що кожна ознака що, включена до незалежного пункту формули винаходу за патентом України на винахід НОМЕР_1 від 10.07.2007 або ознаку еквівалентну їй, не використана у конструкції масляного фільтру „MFILTER" TF23.

У своїй діяльності Відповідач здійснює імпорт та продаж в Україні масляних фільтрів торгівельної марки „МFilter®" TF23. Однак, Відповідач сам не здійснює процес контролю забрудненості масляного фільтру, не надає послуг з встановлення/обслуговування автомобільних двигунів, не здійснює встановлення на двигун масляного фільтра.

9.12. Верховний Суд відзначає, що реалізація товару, переданого виробником цього товару Відповідачу як дистриб`ютору, не є свідченням того, що право Позивача, про захист якого він звернувся до суду, порушене саме Відповідачем та саме внаслідок чинності патенту України на винахід від 10.07.2007 НОМЕР_1. Цим патентом охороняються права його власника на використання певної технології винаходу, а саме - „ІНФОРМАЦІЯ_1". 

З огляду на наведене Суд вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що Позивачем не доведено, в чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів саме Відповідачем.

9.13. Верховний Суд також відхиляє доводи касаційної скарги щодо незастосування судами попередніх інстанцій правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної у справі № 5/147-10(9/346/08), оскільки у даному випадку вона не є релевантною, у вказаній справі мали місце інші обставини справи та інша фактично- доказова база.

Крім того, посилання скаржника на судову практику Вищого господарського суду України не беруться судом касаційної інстанції до уваги, оскільки ГПК України в його чинній редакції та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не визначають відповідні правові позиції, викладені у згаданій постанові, як обов`язкові при розгляді справ господарським судом.  

9.14. Посилання Позивача на те, що суди попередніх інстанцій не розглянули повно та всебічно всі обставини справи, спростовується змістом оскаржуваних судових актів та здійсненим судами повним, всебічним, об`єктивним розглядом справи.

9.15. У зв`язку з наведеним, Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність Позивачем своїх позовних вимог та відсутність підстав для припинення порушення прав інтелектуальної власності шляхом визнання дій, що здійснюються Відповідачем під час продажу масляних фільтрів "М FILTER" TF23 порушенням прав Позивача та заборони здійснювати продаж зазначених масляних фільтрів, тому оскаржувані судові рішення зміні чи скасуванню не підлягають, у зв`язку з чим касаційна скарга має бути залишена без задоволення.

9.16. Суд погоджується з аргументами ТОВ „Авто-Оптимал", викладеними у відзиві на касаційну скаргу, про те, що рішення та постанова судів попередніх інстанцій є такими, що прийняті у відповідності до норм матеріального права та без порушення норм процесуального права.      

9.17. Аргументи касаційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових актів, оскільки такі аргументи зводяться до незгоди скаржника з висновками судів попередніх інстанцій стосовно встановлення ними обставин справи, містять посилання на обставини, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

9.18. Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки згідно з імперативним приписом частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

9.19. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.      

9.20. Разом з тим Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

9.21. У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

9.22. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

10.1. Звертаючись з касаційною скаргою, Позивач не спростував наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень у справі.

10.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ПАТ "Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій Колан" залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення у справі - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

11. Судові витрати

11.1. Понесені Позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій              Колан" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                          І. Булгакова

Суддя                                                                                                                          І. Колос