ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа №  Б-39/64-10 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Пєскова В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.,

учасники справи:
боржник - Фізична особа-підприємець Колядинський Андрій Олегович,
представник боржника - Бєлокриницький А.О., адвокат (довіреність від 26.09.2017),
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс",
представники кредитора - Кобук Р.А., адвокат (довіреність від 23.12.2018),
арбітражний керуючий Сорокін М.І. - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"
2. Ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І.,
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019
у складі судді Усатий В.О.
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019
у складі колегії суддів: Бородіна Л.І. (головуючий), Геза Т.Д., Мартюхіна Н.О.

у справі за заявою
Фізичної особи-підприємця Колядинського Андрія Олеговича,
про визнання банкрутом
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог

1. Фізична особа-підприємець - Колядинський Андрій Олегович (далі - ФОП Колядинський А.О., боржник) звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про визнання його банкрутом, на підставі ст.ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». 

2. Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.06.2010 порушено провадження у справі № Б-39/64-10 про банкрутство ФОП Колядинського Андрія Олеговича, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та накладено арешт на все майно, що належить боржнику, інше.
3. Постановою господарського суду Харківської області від 28.07.2010  у справі № Б-39/64-10 ФОП Колядинського А.О. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, на підставі ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Чернишова Б.С.

4. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2010 у справі № Б-39/64-10 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк") задоволено  частково; постанову господарського суду Харківської області від 28.07.2010 у справі №Б-39/64-10 скасовано; провадження у справі №Б-39/64-10 про банкрутство ФОП Колядинського А.О. припинено.

5. Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2011 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2010 у справі № Б-39/64-10 скасовано та апеляційне провадження за апеляційною  скаргою     ПАТ  "ВТБ   Банк"   на   постанову   господарського  суду Харківської області від 28.07.2010 у справі № Б-39/64-10 припинено.

6. У справі неодноразово було змінено ліквідатора боржника та ухвалою від 12.03.2014 призначено ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І.

7. 17.03.2014 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до ліквідатора боржника Сорокіна М.І. з заявою, в якій просив терміново звернутися до Господарського суду Харківської області з заявою про визнання недійсним аукціону з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №26-1-:-26-4 в літ. "А-5", загальною площею 99,5 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в процедурі банкрутства ФОП Колядинського А.О. та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2011, укладеного між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Ніколенко М.О. та ОСОБА_2.

8. Арбітражний керуючий Сорокін М.І. у липні 2014 звертався з претензіями до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в яких зазначено про несплату коштів за договорами купівлі-продажу майна банкрута та з вимогою їх сплати на розрахунковий рахунок боржника, однак без зазначення номеру такого рахунку. Докази їх надіслання адресатам відсутні.

9. 08.08.2014 проведені загальні збори кредиторів, оформлені протоколом, на яких обрали комітет кредиторів у складі ПАТ "ВТБ Банк" та ПАТ "Укрсоцбанк" . 

10. 05.08.2014 ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду першої інстанції з заявою про визнання недійсними торгів та договорів купівлі-продажу з урахуванням уточнень від 13.10.2014, у якій просив визнати недійсними результати аукціону, проведеного Товарною біржою "Правопорядок" 24.01.2011, оформленого протоколом №2 з продажу нежитлових приміщень першого поверху 26-1-:-26-4, загальною площею 99,5кв.м, в літ."А-5", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень першого поверху 26-1-:-26-4, загальною площею 99,5кв.м, в літ."А-5", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між арбітражним керуючим Ніколенко М.О. і ОСОБА_2 від 03.09.2011, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Купровською Я.М. за реєстровим №885.

11. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.11.2014, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.01.2015, відмовлено ПАТ "Укрсоцбанк" в задоволенні заяви про визнання торгів від 24.01.2011 та договору купівлі-продажу від 03.09.2011 недійсними.

12. Ліквідатор ФОП Колядинського А.О. арбітражний керуючий Сорокін М.І. 18.04.2016 звернувся до господарського суду зі скаргою на дії учасників ліквідаційної процедури, в якій він просив суд:
- визнати дії ліквідатора Ніколенко М.О. та інших учасників ліквідаційної процедури, щодо продажу майна банкрута неправомірними;
- визнати недійсними результати відкритих торгів з продажу майна банкрута ФОП Колядинський А.О., що проводилися Товарною біржею "Правопорядок" 24.01.2011; 
- визнати недійсними протоколи відкритих торгів 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011;
- визнати недійсними договори купівлі - продажу, укладені за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 та застосувати до сторін вказаних договорів купівлі - продажу правові наслідки недійсності правочинів, згідно до ст.216 ЦК України.
13. Ухвалою суду першої інстанції від 21.04.2016 у даній справі замінено кредитора ФОП Колядинського А.О. - ПАТ "ВТБ Банк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Поліс".

14. 05.07.2016 ОСОБА_8 подано заяву про застосування до вимог арбітражного керуючого Сорокіна М.І., викладених у скарзі від 15.04.2016 №01-17/09, позовної давності та відмовити у задоволенні скарги. 

15. Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2016 (залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2016) відмовлено у задоволенні скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І.

16. Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 касаційну скаргу ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. задоволено; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 та ухвалу господарського суду Харківської області від 06.07.2016  у справі №Б-39/64-10 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суддів.

При цьому, суд касаційної інстанції вказав на те, що висновки судів про неналежний спосіб захисту, обраний ліквідатором відносно вимог про визнання результатів аукціону недійсними, із застосуванням наслідків недійсності правочинів, є необґрунтованим. 
Крім того, посилаючись на ст.388 ЦК України та зазначаючи про необхідність ліквідатора звертатися з віндикаційним позовом до набувачів спірного майна, суди не врахували того, що скаржник звертався з вимогами про визнання договорів недійсними до осіб, які є стороною спірних договорів, які придбали спірне майно на аукціоні з продажу майна банкрута і в подальшому  здійснили відчужили його іншим особам. 
Також, касаційний суд вказав на те, що судом першої інстанції взагалі не було розглянуто заяву ОСОБА_8 про застосування позовної давності, а судом апеляційної інстанції зроблено суперечливі висновки про необхідність застосування позовної давності до спірних правовідносин та необґрунтованість скарги ліквідатора. 
За висновками Вищого господарського суду України судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, зокрема: ст.ст.16, 92, 388, 215, 216 ЦК України, ст.ст.34, 84, 101 ГПК України.
17. 09.12.2016 до суду від ліквідатора надійшла Заява про зміну предмету скарги на дії учасників ліквідаційної процедури, яка за своєю суттю є уточненням до скарги, в якій ліквідатор просив: визнати дії колишнього ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Ніколенка М.О. та інших учасників ліквідаційної процедури з продажу майна банкрута, в тому числі щодо проведення та підготовки відкритих торгів, неправомірними; визнати недійсними результати аукціону від 24.01.2011, який  проводився  Товарною  біржею  "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колядинського А.О. (за переліком), оформлених протоколами відкритих торгів № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011; визнати недійсними договори купівлі-продажу, укладені за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 (а саме: договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений з ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_5 ; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_4 ; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_1 ; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_3 ; договір   купівлі-продажу   від 04.02.2011  укладений з ОСОБА_6 ); застосувати до сторін зазначених договорів купівлі-продажу правові наслідки недійсності правочинів, згідно зі ст. 216 ЦК України.

18. Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2017 (залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017) у справі №Б-39/64-10 відмовлено ліквідатору ФОП Колядинського А.О. арбітражному керуючому Сорокіну М.І. в задоволенні Скарги на дії учасників ліквідаційної процедури (з урахуванням уточнень); заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про застосування строків позовної давності залишено без розгляду.

19. Постановою Верховного Суду від 15.05.2018 касаційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" задоволено частково;
ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2017 та постанову Харківського  апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № Б-39/64-10, в частині відмови у задоволенні скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. про визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, який  проводився  Товарною  біржею  "Правопорядок" з продажу майна банкрута ФОП Колядинський А.О. (оформлених протоколами відкритих торгів № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011) та відмови у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011 (а саме: договір купівлі-продажу від 03.09.2011, укладений з ОСОБА_2 ; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_5 ; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_4 ; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_1 ; договір купівлі-продажу від 04.02.2011 укладений з ОСОБА_3 ; договір   купівлі-продажу від 04.02.2011  укладений з ОСОБА_6 ), - скасовано;
справу у скасованій частині передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.
20. 10.12.2018 ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Колядинським А.О. подані заяви про застосування позовної давності.

21. 26.12.2018 ОСОБА_8 також подано заяву про застосування позовної давності.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

22. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 відмовлено ТОВ "Приватофіс" в задоволенні клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів;
відмовлено ліквідатору та ТОВ "ФК "Поліс" у задоволенні клопотань про визнання причин пропущення строку позовної давності поважними;
відмовлено ліквідатору в задоволенні скарги (від 18.04.2016) з урахуванням уточнень (від 09.12.2016) та доповнень (від 28.01.2019).

23. Ухвала місцевого господарського суду з посиланням на статті 11, 12, 15, 16, 20, 52, 202, 215, 509, 656 ЦК України, статті 1, 3-1, 17, 25, 26, 29, 31, 41, 47- 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статті 3, 12, 30 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", статтю 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" мотивована тим, що матеріали справи №Б-39/171-10 та справи №Б-39/64-10 не містять доказів проведення ліквідатором Ніколенко М.О. інвентаризації майна банкрута, що є обов`язковою передумовою продажу майна в ліквідаційній процедурі. 

24. Судом встановлено:

24.1. ліквідатором проведена оцінка заставного майна банкрута, яка виконана ПП "Агентство оцінки майна та землі", що має сертифікат Фонду Держмайна України №1645 від 08.04.2000. За результатами проведеної оцінки складено відповідні звіти про оцінку нерухомого майна від 22.12.2010 на загальну суму                        1 857 400,00 грн.; 

24.2. в матеріалах даної справи відсутні докази, які підтверджують факт виконання переможцями аукціону своїх зобов`язань щодо повної оплати придбаного майна, що призвело до незадоволення вимог заставних кредиторів за рахунок реалізації предмета застави, як завершальної стадії проведення аукціону, що свідчить про проведення його з порушенням вимог Закону про банкрутство та є підставою для визнання його недійсним;

24.3. оскаржувані аукціони відбулися 24.01.2011, спірні договори укладені 04.02.2011, враховуючи приписи ст.ст. 256, 257, 260, 261, 267 ЦК України, строк, у межах якого особа могла звернутись з вимогою про захист свого цивільного права сплив  у 2014 році; 

24.4. Арбітражний керуючий Сорокін М.І., якого призначено ліквідатором боржника 12.03.2014, звернувся до суду із заявою про визнання недійсним спірного аукціону та лише одного договору купівлі-продажу тільки через півроку з моменту призначення його ліквідатором, яку було залишено без розгляду, оскільки на той час вже розглядалась заява ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного ТБ «Правопорядок» 24.01.2011, в задоволенні якої, в свою чергу судом відмовлено та ця відмова підтримана апеляційною інстанцією та до касаційного суду ні банком, ні ліквідатором Сорокіним М.І. не була оскаржена, що свідчить про його погодження з прийнятими судами двох інстанцій судовими рішеннями; 

25. За висновками суду, із скаргою, яка є предметом розгляду, ліквідатор звернувся до суду лише через два роки виконання своїх обов`язків, тобто зі спливом позовної давності, та без поважних причин пропуску позовної давності, про застування якої подані заяви власниками спірного майна. 

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

26. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 апеляційні скарги ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" та ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі № Б-39/64-10 залишено без змін.

27. Погодившись з висновками суду першої інстанції  апеляційний суд та вказав на те, що заміна ліквідатора у справі про банкрутство та призначення нового не є підставою для поновлення позовної давності. Стороною у справі є ФОП Колядинський А.О. як суб`єкт підприємницької діяльності (який згідно з вимогами ст. 58 ГК України є суб`єктом господарювання ), а дії арбітражного керуючого (ліквідатора, прирівняного до службової особи боржника) у цій справі є здійсненням прав і обов`язків цього суб`єкта господарювання відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та норм Глави 17 Цивільного кодексу України. При цьому, суд послався на правову позицію викладену в постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № Б3/081-12/24, від 10.07.2018 у справі №904/8293/17 та від 07.11.2018 у справі №   111/14б-03/3-06/11.

28. Суд зауважив на тому, що арбітражного керуючого Сорокіна М.І. призначено ліквідатором ФОП Колядинського А.О. ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2014 у даній справі, тобто після спливу позовної давності щодо заявлених ним вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

29. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019, ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" та арбітражний керуючий Сорокін Михайло Іванович звернулись з касаційними скаргами про скасування оскаржених судових актів, з вимогою прийняти нове рішення, яким визнати недійсними результати відкритих торгів з продажу майна банкрута ФОП Колядинський А.О., що проводилися Товарною біржею "Правопорядок" 24.01.2011, оформлені протоколами №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 від 24.01.2011; визнати недійсними договори купівлі - продажу, укладені за результатами проведених відкритих торгів 24.01.2011.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ
30. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № Б-39/64-10 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2019.
У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В. розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 01.07.2019 № 29.3-02/984 відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи  № Б-39/64-10. 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № Б-39/64-10 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019.

31. Ухвалою від 05.07.2019 Верховний Суд, у визначеному складі колегії суддів Касаційного господарського суду, прийняв справу №Б-39/64-10 до провадження;  відкрив касаційне провадження за касаційними скаргами ТОВ "ФК "Поліс" та ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. на  ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019; призначив розгляд справи на 03.09.2019. 
32. 08.08.2019 до Суду від Колядинського А.О.  надійшов Відзив, в якому боржник заперечує проти вимог та доводів скаржників, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить Суд залишити без змін  ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 у справі №Б-39/64-10.
33. 15.08.2019 до Верховного Суду від кредитора ТОВ «ФОРРЕСТ ЛТД» надійшов Відзив на касаційні скарги з запереченнями проти вимог та доводів скаржників, з вимогою залишити оскаржені судові рішення без змін.
34. 30.08.2019 ТОВ «ФК «Поліс» надало відповіді на Відзиви ТОВ «ФОРРЕСТ ЛТД» та Колядинського А.О. , відповідно.
35. До судового засідання 03.09.2019 від ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. надійшло Клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття до судового засідання за станом здоров`я.
36. Представник ТОВ "ФК "Поліс", в засіданні суду касаційної інстанції, повністю підтримав вимоги заявленої касаційної скарги, з підстав наведених у ній, відповіді на Відзиви; просив Касаційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 у справі  №Б-39/64-10; прийняти нове рішення яким визнати недійсними результати аукціону від 24.01.2011 та договори купівлі-продажу, укладені за результатами такого аукціону.
37. Представник Колядинського А.О. , в засіданні Суду, проти вимог та доводів ТОВ "ФК "Поліс" та арбітражного керуючого Сорокіна М.І. заперечив, з підстав наведених у Відзиві на касаційну скаргу.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржників
(ТОВ "ФК "Поліс" та ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І.)
38. Скаржники посилаються на порушення судами ч.ч.1, 3, 4 ст. 236 ГПК України, ч. 2 ст. 264 ЦК України, ст.ст. 1, 3-1, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».  

Доводи боржника Колядинського А.О  

39. Боржник доводить:

39.1. Оскаржуваний аукціон з продажу майна банкрута відбувся 24.01.2011, а спірні договори купівлі-продажу укладені за результатами проведеного аукціону 04.02.2011 та 03.09.2011, отже, початок перебігу позовної давності розпочався з моменту проведення аукціону та укладення спірних правочинів та сплив через три роки.

39.2. Призначення нового ліквідатора у справах про банкрутство не є підставою для поновлення позовної давності.

39.3. Скаржники під час апеляційного провадження підтвердили факт пропуску ліквідатором Сорокіним М.І. позовної давності щодо визнання недійсними результатів аукціону від 04.02.2011 та договорів, укладених за результатами такого аукціону.

39.4. Факт звернення кредиторів боржника до суду з заявами щодо визнання недійсним аукціону від 24.01.2011 поза межами процедури банкрутства є доказом того, що кредитори боржника, зокрема ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Поліс» в повній мірі реалізували своє право на звернення до суду з метою захисту своїх порушених, невизнаних, оспорених прав. 

Доводи кредитора (ТОВ "ФОРРЕСТ ЛТД")

40. ТОВ "ФОРРЕСТ ЛТД" у Відзиві на касаційну скаргу доводить, що боржником є Фізична особа-підприємець, яка не має органів управління, а отже, в даному випадку ліквідатори не виконували належним чином функції керівника, відтак їх бездіяльність не може вважатися поважною причиною для пропуску строку позовної давності.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ  
41. Конституція України

Стаття 129 встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).
Стаття 124 регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. 

42. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 
Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

43. З 19.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI від 22.12.2011 року.

Відповідно до п. 11 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VI положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. 

Розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією (пункт 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013року  № 01-06/606/2013 ).

Таким чином, як про це також було зазначено Вищим господарським судом України у постанові від 19.10.2016 у цій справі, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції до набрання чинності з 19.01.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI.

За приписами ст. 1 Закону  України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор -  фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом та забезпечує  задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 1 ст. 25 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у ліквідаційній процедурі господарський  суд: розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 26 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.
За приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Згідно положень ст. 30 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. Продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кошти отримані від продажу майна громадянина-підприємця вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або нотаріуса.
Враховуючи те, що підстави для визнання угод боржника недійсними містяться у ч. 11 ст. 17 Закону про банкрутство, положення останньої і підлягають застосуванню у випадку подання ліквідатором заяви про визнання угоди недійсною. 

При визнанні договорів боржника недійсними, завдання ліквідатора полягає у поверненні майна боржника до ліквідаційної маси завдяки використанню засобів процедури банкрутства.

Виходячи з приписів Закону про банкрутство, у справі про банкрутство угода може бути визнана недійсною відповідно до цивільного законодавства України.

За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

44. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) 

Відповідно до ст.ст. 12, 15, 16, 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Як наслідок цього, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. 

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. ч. 1-3 ст. 203 ЦК України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 
Стаття 257 - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частина 1 статті 261 - перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України).
45. Господарський процесуальний кодекс України

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 236 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
46. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду розглядає справу №    Б-39/64-10 в межах доводів та вимог касаційної скарги, а саме в частині вимог ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. за Скаргою від 18.04.2016 (з урахуванням уточнень від 09.12.2016) щодо визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, проведений Товарною біржею "Правопорядок", з продажу майна  ФОП Колядинського А.О. та договорів купівлі-продажу, укладених за результатами цього аукціону. 

47.  Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

47.1. Щодо спірного аукціону 

Предметом розгляду, в даному випадку, є Скарга ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. від 18.04.2016, з урахуванням Заяви про зміну предмету скарги від 09.12.2016, з вимогами, зокрема, про визнання недійсними результатів аукціону від 24.01.2011, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами цього аукціону, що і є предметом касаційного оскарження.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах (аукціоні), яка полягає в процедурі підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна), продажу майна (забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів (аукціону)), та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів (аукціонів), складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, аукціон є правочином. 

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За приписами ст. 25 Закону про банкрутство (у визначеній редакції), ліквідатор подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, тощо.

Аукціон від 24.01.2011 та договори, укладені за його результатами, є угодами Боржника, оскільки вчинялись від його імені, а вимоги щодо визнання таких угод недійсними заявлені саме до учасників цього аукціону, тобто переможців.

Заявлені ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражним керуючим Сорокіним М.І.  у Скарзі від 18.04.2016 (з урахуванням уточнень) вимоги в частині  визнання аукціону від 24.01.2011 та договорів, укладених  за результатами цього аукціону, недійсними,  узгоджуються з повноваженнями та обов`язками ліквідатора у справі про банкрутство, визначеними приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону чинній до 19.01.2013).

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону. 

До предмету дослідження, з питань розгляду недійсності результатів аукціону, входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення.

Судами попередніх інстанцій встановлено:

прилюдні торги з продажу майна банкрута проведені 24.01.2011, тоді як строк для пред`явлення вимог кредиторів спливав 31.01.2011, відтак, реалізація майна банкрута ФОП Колядинського А.О. проводилася до закінчення встановленого судом строку на звернення кредиторів з грошовими вимогами до боржника;

в матеріалах справи відсутні докази проведення ліквідатором Ніколенко М.О. інвентаризації, що передує продажу цього майна боржника, що свідчить про порушення ним вимог ст. 30 Закону про банкрутство;

у Всеукраїнському інформаційному виданні «Правопорядок» №28-0 (36) опублікована інформація, у тому числі про вартість майна боржника, яка не є нижчою за ту, що визначена у звітах про оцінку майна від 22.12.2010.

Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів  про те, що оскаржений аукціон (оформлений протоколами №№ 1-6 від 24.01.2011) проведений з порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у визначеній вище редакції) та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), а спірні договори купівлі-продажу укладені з порушенням вимог ст.203 ЦК України. Встановлені порушення є підставою для визнання оскарженого аукціону та його результатів (договори купівлі-продажу) недійсними.  

Крім того, судами встановлено, що матеріали справи не містять доказів перерахування грошових коштів покупцями за придбане на аукціоні майно, у порядку визначеному пунктами 4 спірних Договорів №№ 1-6, що є порушенням приписів ст. 22 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та свідчить про незадоволення вимог заставних кредиторів за рахунок реалізації предметів застави, що є порушенням, яке стосується оформлення кінцевих результатів аукціону.

47.2. Щодо застосування строків  позовної давності

Судами попередніх інстанцій встановлено:

оскаржуваний аукціон з продажу майна банкрута відбувся 24.01.2011, а спірні договори купівлі-продажу укладені за результатами проведеного аукціону 04.02.2011 та 03.09.2011;

ухвалою від 12.03.2014 у цій справі призначено ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І.;

арбітражний керуючий Сорокін М.І. у липні 2014 звертався з претензіями до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в яких зазначено про несплату коштів за договорами купівлі-продажу майна банкрута та з вимогою їх сплати на розрахунковий рахунок боржника, однак без зазначення номеру такого рахунку. Докази їх надіслання адресатам відсутні;

ліквідатор ФОП Колядинського А.О. арбітражний керуючий Сорокін М.І. 18.04.2016 звернувся до господарського суду зі скаргою на дії учасників ліквідаційної процедури та визнання оскарженого аукціону та спірних договорів недійсними.

Колегія суддів зазначає, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу" (п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Учасниками даного судового провадження неодноразово було заявлено про застосування до вимог заявлених ліквідатором строку загального строку позовної давності (п.п. 14, 20. 21 цієї Постанови).

Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що початок перебігу позовної давності,  розпочався з моменту проведення аукціону та укладення спірних правочинів та сплив, відповідно через три роки.   

При цьому, судами вірно зазначено, що заміна ліквідатора у справі та призначення нового, з урахуванням фактичних обставин у даній справі, не є підставою для поновлення строку позовної давності. 

Стороною у справі є ФОП Колядинський А.О. як самостійний суб`єкт, а дії арбітражного керуючого (прирівняного до службової особи підприємця-боржника) у цій справі є здійсненням прав і обов`язків цього суб`єкту господарювання відповідно до положень ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у визначеній редакції) та норм Глави 17 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №Б3/081-12/24, від 10.07.2018 у справі №904/8293/17, від 07.11.2018 у справі №111/14б-03/3-06/11, від 29.05.2019 у справі № Б-50/222-09).

Аналізуючи застосування приписів ч. 5 ст. 267 ЦК України, Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

При цьому, судами попередніх інстанцій, під час розгляду скарги ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І., не встановлено наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від заявника підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання відповідної заяви. 

Тому, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що скарга ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. не підлягає задоволенню саме у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

48. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Звертаючись з касаційними скаргами, скаржники не спростували висновків попередніх судових інстанцій та не довели неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційних скарг ТОВ "ФК "Поліс"  та ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. та необхідність залишити Ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 у справі №   Б-39/64-10 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

49.  Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційних скарг ТОВ "ФК "Поліс"  та ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу  ліквідатора ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Сорокіна М.І. залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 у справі №   Б-39/64-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили  з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                     О.В. Васьковський

                                                                                                             В.Г. Пєсков