П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
03 вересня 2019 року 
м. Київ 
 
Справа № 9901/97/19 (П/9901/97/19)
Провадження № 11-404заі19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Лященко Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
 
за участю:
секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.,
представника відповідача Білопольської Н. А.,
 
розглянула у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2019 року (судді Ханова Р. Ф., Бившева Л. І., Гончарова І. А., Олендер І. Я., Шипуліна Т. М.),
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   У лютому 2019 року   ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) від 13 лютого 2019 року № 213/вс-19 про припинення його участі у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, оголошеному ВККС 02 серпня 2018 року.
2.   На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про помилковість висновків ВККС щодо наявності у нього непогашеного дисциплінарного стягнення як підстави для припинення його участі в згаданому конкурсі. ОСОБА_1 наголосив на тому, що строк погашення застосованого до нього дисциплінарного стягнення закінчився 07 червня 2018 року і протягом цього строку відносно нього не було порушено жодного дисциплінарного провадження. Таким чином, як на день оголошення конкурсу (02 серпня 2018 року), так і на день проведення співбесіди (13 лютого 2019 року) він не мав жодного непогашеного дисциплінарного стягнення, як помилково вважала Комісія.
 
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
3.   Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 08 квітня 2019 року відмовив у задоволенні позову.
4.   Суд мотивував своє рішення тим, що 01 листопада 2018 року до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження, шестимісячний строк погашення якого з урахуванням періоду його оскарження, що зупиняє перебіг цього строку, та за відсутності результатів такого оскарження не сплинув. Таким чином, позивач мав непогашене дисциплінарне стягнення у виді попередження і відповідно до частини сьомої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не міг брати участі в конкурсі на зайняття посади в іншому суді.
 
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги
5.   В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2019 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
6.   На переконання скаржника, такі дисциплінарні стягнення немайнового характеру, як попередження, догана і сувора догана виконуються в момент проголошення відповідного рішення і їх дію не може бути зупинено. Таким чином, перебіг строку застосованого до позивача дисциплінарного стягнення почався з дня ухвалення рішення Першою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя від 07 грудня 2018 року. Та обставина, що Вища рада правосуддя (далі - ВРП) 01 листопада 2018 року змінила це рішення, застосувавши до ОСОБА_1 більш м`який вид дисциплінарної відповідальності, не вплинула на те, що перебіг згаданого строку розпочався 07 грудня 2018 року і сплив через шість місяців - тобто 07 червня 2018 року. Оскільки протягом цього строку відносно ОСОБА_1 не було порушено жодного дисциплінарного провадження, висновок відповідача, з яким погодився суд першої інстанції, про наявність правових підстав для припинення його участі у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду є помилковим.
 
Позиція учасників справи стосовно апеляційної скарги
7.   Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, ВККС просить відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги та залишити зазначене судове рішення без змін.
8.   Комісія наполягає на тому, що станом на день проведення співбесіди із ОСОБА_1 13 лютого 2019 року останній мав непогашене дисциплінарне стягнення, застосоване до нього 01 листопада 2018 року, що робить неможливою участь цього судді у відповідному конкурсі.
9.   У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги позивача.
 
Рух апеляційної скарги
10.        Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 13 травня 2019 року відкрила провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2019 року, а ухвалою від 11 червня 2019 року призначила її до розгляду в судовому засіданні.
 
Установлені обставини справи
11.        Указом Президента України від 22 вересня 2005 року № 1308/2005 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Сніжнянського міського суду Донецької області.
12.        Постановою Верховної Ради України від 09 вересня 2010 року № 2512-VІ його обрано суддею цього ж суду безстроково.
13.        Указом Президента України від 14 лютого 2015 року № 82/2015 ОСОБА_1 переведено на посаду судді Галицького районного суду м. Львова.
14.        02 серпня 2018 року Комісія рішенням №185/3п-18 оголосила конкурс на зайняття 78 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, в тому числі у Касаційному кримінальному суді - 13 посад.
15.        20 серпня 2018 року позивач звернувся до ВККС із заявою про допуск його до участі в конкурсі на зайняття вакантної посади судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду та проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання для підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді як особа, яка відповідає вимогам, наведеним у пункті 1 частини першої статті 38 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме має стаж роботи на посаді судді не менше десяти років.
16.        Рішенням від 18 жовтня 2018 року № 231/зп-18 Комісія призначила кваліфікаційне оцінювання та іспит під час процедури кваліфікаційного оцінювання у межах зазначеного конкурсу.
17.        Рішенням від 29 грудня 2018 року № 330/зп-18 ВККС затвердила результати іспиту і допустила ОСОБА_1 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах конкурсу.
18.        13 лютого 2019 року під час дослідження досьє позивача та проведення з ним співбесіди, Комісія з`ясувала, зокрема, такі обставини.
07 грудня 2017 року Перша Дисциплінарна палата ВРП рішенням № 3942/1дп/15-17 притягнула суддю ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувала до нього дисциплінарне стягнення у виді суворої догани з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців.
15 березня 2018 року ВРП, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на це рішення її дисциплінарного органу, залишила його без змін рішенням № 795/0/15-18.
14 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду постановою у справі № 11-386сап18 скасувала рішення ВРП від 15 березня 2018 року № 795/0/15-18.
За правилами частини третьої статті 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» у випадку скасування судом рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її дисциплінарної палати, ВРП розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно.
01 листопада 2018 року ВРП за результатами повторного розгляду дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 ухвалила рішення № 3330/0/15-18, яким змінила рішення її Першої Дисциплінарної палати від 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17, застосувавши до цього судді дисциплінарне стягнення у виді попередження.
Позивач оскаржив зазначене рішення ВРП до Великої Палати Верховного Суду, однак станом на час проведення співбесіди з ОСОБА_1 суд не ухвалив остаточного рішення із цього питання.
19.        З огляду на наведене Комісія дійшла висновку про наявність у ОСОБА_1 непогашеного дисциплінарного стягнення, що відповідно до частини сьомої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обставиною, яка унеможливлює участь судді в конкурсі на зайняття посади в іншому суді.
20.        Із цих підстав Комісія рішенням від 13 лютого 2019 року № 213/вс-19 припинила участь ОСОБА_1 у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, оголошеному ВККС 02 серпня 2018 року.
21.        Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся до суду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
22.        Відповідно до частин першої та дев`ятої статті 79 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу. ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційного суду чи суддів Верховного Суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання.
23.        З метою допуску до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду за спеціальною процедурою кандидат на посаду судді подає до ВККС: 1) письмову заяву про участь у конкурсі та про проведення кваліфікаційного оцінювання; 2) документи, визначені пунктами 2-13 частини першої статті 71 цього Закону; 3) документи, що підтверджують дотримання однієї з вимог, визначених частиною першою статті 28, частиною першою чи другою статті 33, частиною першою статті 38 цього Закону відповідно. Комісія на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду та формує його досьє. (частина четверта, пункт 1 частини п`ятої статті 81 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
24.        Згідно з частиною першою статті 85 цього Закону кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.
25.        За правилами частини сьомої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має непогашене дисциплінарне стягнення, не може брати участі в конкурсі на зайняття посади в іншому суді.
26.        Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до суддів, та умови їх погашення передбачені частиною першою статті 109 та статтею 110 зазначеного Закону відповідно.
27.        Так, суддя вважається таким, що не має дисциплінарного стягнення, зокрема, якщо: 
протягом шести місяців з дня ухвалення рішення про накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження його не буде піддано новому дисциплінарному стягненню та підстава для нового стягнення не матиме місця протягом вказаного строку; 
протягом вісімнадцяти місяців з дня ухвалення рішення про накладення дисциплінарного стягнення у виді суворої догани його не буде піддано новому дисциплінарному стягненню та підстава для нового стягнення не матиме місця протягом вказаного строку
(пункти 1 і 3 частини першої статті 110 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
28.        За змістом частин першої - третьої статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» суддя, щодо якого Дисциплінарна палата ВРП ухвалила відповідне рішення, має право не пізніше тридцяти днів з дня ухвалення такого рішення оскаржити його до ВРП (виключно).
29.        Подання скарги на рішення Дисциплінарної палати ВРП про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді зупиняє застосування дисциплінарного стягнення (частина четверта статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).
30.        Згідно із частиною десятою цієї ж статті ВРП за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати має право: 1) скасувати повністю рішення Дисциплінарної палати про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді та закрити дисциплінарне провадження; 2) скасувати частково рішення Дисциплінарної палати про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді та ухвалити нове рішення; 3) скасувати повністю або частково рішення Дисциплінарної палати про відмову в притягненні до дисциплінарної відповідальності судді та ухвалити нове рішення; 4) змінити рішення Дисциплінарної палати, застосувавши інший вид дисциплінарного стягнення; 5) залишити рішення Дисциплінарної палати без змін.
31.        Відповідно до частини сьомої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути подана скарга до Великої Палати Верховного Суду.
32.        Оскарження рішення ВРП не зупиняє його виконання, якщо інше не визначено законом (частина третя статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).
33.        Згідно із частиною третьою статті 52 згаданого Закону у випадку скасування судом рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, ВРП розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно. Повторний розгляд справи здійснюється ВРП у пленарному складі у порядку, визначеному статтею 49 цього Закону.
 
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
34.        Відповідно до частини першої статті 308 КАС Велика Палата Верховного Суду перевіряє законність і обґрунтованість рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2019 року в межах наведених відповідачем в апеляційній скарзі доводів та вимог.
35.        Доводи апелянта зводяться до його незгоди з висновками суду першої інстанції та ВККС про наявність у ОСОБА_1 непогашеного дисциплінарного стягнення як правової підстави припинення його участі в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.
36.        Надаючи оцінку цим обставинам, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
37.        Із системного аналізу положень статті 110 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що оскільки строк погашення дисциплінарного стягнення починається з дня ухвалення дисциплінарним органом ВРП рішення про його накладення, а оскарження такого рішення до ВРП зупиняє застосування цього дисциплінарного стягнення, то і строк погашення відповідного дисциплінарного стягнення переривається на час зупинення його застосування.
38.        В іншому разі не виключені випадки, за яких дисциплінарне стягнення, що супроводжується певними негативними наслідками, могло би бути не виконане у повному обсязі, оскільки строк його застосування з урахуванням часу зупинки, міг би перевищувати строк погашення цього ж дисциплінарного стягнення, якщо останній не перериватиметься, що суперечить суті накладення дисциплінарного стягнення відповідного виду.
39.        У справі встановлено, що ОСОБА_1 в передбачений законом строк оскаржив до ВРП рішення її дисциплінарного органу від 07 грудня 2017 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, за результатами розгляду якої ВРП залишила це рішення без змін своїм рішенням від 15 березня 2018 року.
40.        14 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 11-386сап18, якою скасувала згадане рішення ВРП від 15 березня 2018 року, наслідком чого є обов`язок цього органу повторно розглянути відповідну дисциплінарну справу. Відновлення стадії розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати ВРП від 07 грудня 2017 року зумовлює зупинення застосування дисциплінарного стягнення до судді.
41.        01 листопада 2018 року ВРП за результатами повторного розгляду дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 ухвалила рішення № 3330/0/15-18, яким змінила рішення її Першої Дисциплінарної палати від 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17, застосувавши до цього судді дисциплінарне стягнення у виді попередження.
42.        Таким чином, у період з 07 грудня 2017 року по 14 березня 2018 року (97 днів) та із 14 червня по 31 жовтня 2018 року (139 днів) застосування дисциплінарного стягнення, накладеного на суддю ОСОБА_1 рішенням дисциплінарного органу ВРП від 07 грудня 2017 року, було зупинено. Відповідно, перебіг установленого законом строку погашення застосованого до судді дисциплінарного стягнення у зазначені періоди переривався (загалом на 236 днів).
43.        Доводи скаржника про те, що такі види дисциплінарних стягнень, як попередження, догана та сувора догана виконуються в момент проголошення і їх застосування не зупиняється навіть за наявності визначеної у частині четвертій статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» підстави, Велика Палата Верховного Суду відхиляє, оскільки закон не містить винятків із правил застосування зазначеної правової норми щодо жодного із видів дисциплінарних стягнень.
44.        За правилами пункту 1 частини першої статті 110 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя вважається таким, що не має дисциплінарного стягнення, якщо протягом шести місяців з дня ухвалення рішення про накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження його не буде піддано новому дисциплінарному стягненню та підстава для нового стягнення не матиме місця протягом вказаного строку.
45.        Беручи до уваги те, що ВРП змінила у бік пом`якшення вид дисциплінарного стягнення, накладеного на суддю ОСОБА_1 рішенням її Першої Дисциплінарної палати від 07 грудня 2017 року, то визначений законом строк погашення цього зміненого виду дисциплінарного стягнення, з урахуванням періодів, протягом яких його перебіг переривався, тривав з 07 грудня 2017 року до 29 січня 2019 року.
46.        Відповідно до частини сьомої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має непогашене дисциплінарне стягнення, не може брати участі в конкурсі на зайняття посади в іншому суді.
47.        З матеріалів справи убачається, що заяву до ВККС про допуск до участі в конкурсі на зайняття вакантної посади судді Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду та відповідні документи ОСОБА_1 подав 20 серпня 2018 року.
48.        Рішенням ВККС від 02 жовтня 2018 року № 53/вс-18 позивача допущено до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у зазначеному конкурсі.
49.        Таким чином, як на момент звернення позивача до Комісії із зазначеною заявою, так і на момент прийняття нею рішення про допуск ОСОБА_1 до участі в конкурсі він мав непогашене дисциплінарне стягнення і відповідно до частини сьомої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не міг брати у ньому участі.
50.        Наявність правових підстав для припинення участі позивача у конкурсі Комісія з`ясувала 13 лютого 2019 року під час дослідження досьє ОСОБА_1 та проведення з ним співбесіди у межах другого етапу кваліфікаційного оцінювання, що відповідає положенням статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
51.        З огляду на наведене Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування рішення Комісії від 13 лютого 2019 року № 213/вс-19 про припинення участі ОСОБА_1 у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, оголошеному ВККС 02 серпня 2018 року.
52.        Також установлено, що у подальшому - 06 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 11-1370сап18, якою скасувала рішення ВРП від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18 «Про зміну рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17 про притягнення судді Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».
53.        Однак, ураховуючи, що судове рішення у справі № 11-1370сап18 набрало законної сили 06 червня 2019 року, тобто після завершення іспиту та проведення співбесід у кваліфікаційному оцінюванні у межах проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, водночас ВККС при здійсненні нею повноважень, пов`язаних з організацією та проведенням добору кандидатів на зайняття посади судді, не могла не застосовувати норми законодавства, чинні на момент вирішення конкретного питання, скасування судом рішення ВРП щодо притягнення судді до дисциплінарної відповідальності не зумовлює поновлення права позивача на участь у зазначеному конкурсі.
54.        Водночас Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновком суду про те, що строк погашення зміненого дисциплінарного стягнення почався з 01 листопада 2018 року, тобто з дня ухвалення ВРП рішення № 3330/0/15-18 за результатами повторного розгляду нею дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 
55.        Суд правильно звернув увагу на те, що положення статті 110 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» пов`язують початок перебігу строку погашення дисциплінарного стягнення у виді попередження із днем прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення саме цього виду.
56.        Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, ВРП згаданим рішенням від 01 листопада 2018 року змінила рішення її Першої Дисциплінарної палативід 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17, застосувавши більш м`який вид дисциплінарного стягнення - попередження, а не прийняла нове рішення, тому строк погашення застосованого до позивача зміненого дисциплінарного стягнення почався із часу ухвалення рішення дисциплінарного органу ВРП про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.
57.        Одним із негативних наслідків, який зазнає суддя у зв`язку із наявністю у нього непогашеного дисциплінарного стягнення, є неможливість участі в конкурсі на зайняття посади в іншому суді. Отже, якщо після ухвалення ВРП рішення за результатами повторного розгляду дисциплінарної справи строк погашення відповідного дисциплінарного стягнення розпочинатиметься з початку з дня ухвалення рішення ВРП, ураховуючи при цьому, що оскарження до ВРП рішення її Дисциплінарної палати перериває перебіг цього строку, створюється ситуація, за якої згадані негативні наслідки непропорційно перевищуватимуть мету притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, тим більше, зважаючи на те, що у випадку подальшого скасування судом відповідного рішення, повернення у попередній стан - допуск до участі в конкурсі, є неможливим.
58.        Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо моменту початку перебігу строку погашення дисциплінарного стягнення.
59.        Водночас у цілому це не впливає на правильність висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про відмову у задоволенні позову з огляду на встановлені у справі обставини щодо наявності у позивача непогашеного дисциплінарного стягнення як безумовної підстави для припинення його участі в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, оголошеному ВККС 02 серпня 2018 року. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
60.        Оцінюючи установлені під час вирішення спору обставини, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд першої інстанції в цілому дійшов правильного висновку про необґрунтованість доводів позивача та відсутність підстав для скасування рішення ВККС від 13 лютого 2019 року № 213/вс-19.
61.        Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду у цій частині не спростовують.
62.        Однак Велика Палата Верховного Суду вважає неправильним висновок суду першої інстанції щодо моменту початку перебігу строку погашення дисциплінарного стягнення.
63.        Відповідно до статті 317 КАС підставами для, зокрема, зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
64.        Беручи до уваги те, що, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішення ВККС від 13 лютого 2019 року № 213/вс-19, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, однак з помилковим застосуванням норм матеріального права, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
65.        Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
66.        Оскільки Велика Палата Верховного Суду не ухвалює нового рішення, а лише змінює судове рішення виключно в частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 266, 308, 310, 317, 322 КАС, Велика Палата Верховного Суду
 
П О С Т А Н О В И Л А :
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2019 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
3. В іншій частині рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Н. О. Антонюк | | О. Р. Кібенко
| Т. О. Анцупова | | Н. П. Лященко
| С. В. Бакуліна | | В. В. Пророк
| В. В. Британчук | | Л. І. Рогач
| Ю. Л. Власов | | О. М. Ситнік
| М. І. Гриців | | О. С. Ткачук
| Д. А. Гудима | | В. Ю. Уркевич
| Ж. М. Єленіна | | О. Г. Яновська