ПОСТАНОВА
Іменем України

18 жовтня 2019 року 
м. Київ
справа № 826/5648/15
адміністративне провадження № К/9901/13033/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.11.2015р. (суддя - Шулежко В.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р. (судді - Бєлова Л.В., Безименна Н.В., Глущенко Я.Б.)  у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У березні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:
зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (далі - Уповноважена особа Фонду) включити її до Переліку вкладників ПАТ «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з визначеною сумою 81290,94 грн;
зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі- Фонд) здійснити їй відшкодування коштів за вкладом у сумі 81290,94 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що грошові кошти за договором строкового банківського вкладу, укладеного між її чоловіком та ПАТ «Міський комерційний банк», належать їй на праві спільної сумісної власності подружжя в розмірі ? частки в сумі 7000 євро, що, в тому числі, підкріплено договором про поділ майна. Вважає, що вона є вкладником банку відповідно до статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та відповідно має право на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду.
При цьому посилається на те, що відповідачі, не визнавши її право власності на грошовий вклад та не включивши її до Переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми вкладу, позбавили її можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована вкладнику законом.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.11.2015р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р., в задоволенні позову відмовлено.
З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилась позивач, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просила скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що є вкладником банку в розумінні закону, таке право нею набуто на підставі договору про поділ майна, про що негайно повідомлено банк. Вважає, що згідно ст.ст. 334, 363 Цивільного кодексу України частка у праві спільної власності переходить до набувача за договором з моменту його укладення, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.
Згідно частини 1 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 14.04.2014р. між чоловіком позивача - ОСОБА_2 та ПАТ «Міський комерційний банк» укладено Договір строкового банківського вкладу №2630/51/173417 «Ваш стабільний». (а.с. 8 - 9)
Згідно умов цього Договору банк приймає від вкладника грошові кошти на строковий депозитний рахунок у розмірі 14000 євро, процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 11,85 відсотків річних, та  зобов`язується відкрити вкладнику строковий депозитний рахунок № НОМЕР_1 , поточний рахунок № НОМЕР_2 та прийняти вклад.
Відповідно до меморіального ордеру ПАТ «Міський комерційний банк» №6251 від 14.04.2014р. на банківський рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 14000 євро (що у гривневому еквіваленті становить 244014,44 грн). (а.с. 10)
Постановою Правління Національного банку України від 23.05.2014р. №309/БТ віднесено ПАТ «Міський комерційний банк» до категорії проблемних. (а.с. 42)
Згідно довідки ПАТ «Міський комерційний банк» від 11.09.2014р. №542 ОСОБА_2 повідомлено, що станом на 11.09.2014р. залишок коштів на його банківському рахунку становить 14000 євро. (а.с. 11)
Крім того, судами встановлено отримання ОСОБА_2 , як вкладником банку за договором відкритого банківського рахунку, гарантованої суми вкладу в розмірі 200000 грн. а також звернення його до Уповноваженої особи Фонду із вимогою про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів із визначеною сумою залишку 81290,94 грн відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с. 41)
15.09.2014р. між позивачем та ОСОБА_2 , які є подружжям згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_3 , виданого 02.09.2000р. відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Полтавської міської ради, укладено Договір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. (а.с. 12)
Відповідно до умов цього договору сторони домовились про поділ грошового вкладу, що є їх спільною сумісною власністю і вважають, що їх частки у праві спільної власності на грошовий вклад за договором строкового банківського вкладу від 14.04.2014р. №2630/51/173417 є рівними, тобто по ? частці у кожного, що складатиме по 7000 євро.
Постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014р. №732 ПАТ «Міський комерційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. (а.с. 37)
На підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення  №124, яким розпочато з 21.11.2014р. процедуру виведення ПАТ «Міський комерційний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк». (а.с. 38)
Листом від 24.11.2014р. позивач повідомила Уповноважену особу Фонду про укладення договору про поділ майна, на підставі якого набула права часткової спільної сумісної власності на банківський вклад ОСОБА_2 в розмірі 7000 євро, проте у оформленні частки грошового вкладу у визначеному розмірі їй відмовлено, оскільки ПАТ «Міський комерційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, розпочато процедуру виведення банку з ринку, введено тимчасову адміністрацію банку та у зв`язку з цим неможливістю проведення грошових операцій за депозитними рахунками. (а.с. 13)
Просила Уповноважену особу Фонду оформити їй частку грошового вкладу в розмірі 7000 євро на її ім`я та включити її до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування гарантованої суми вкладу, із визначеною сумою 7000 євро.
Листом від 16.02.2015р. Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, проте оскільки банківський рахунок на її ім`я не відкривався, вкладником банку у відповідності до закону є ОСОБА_2 , а тому у Уповноваженої особи Фонду відсутні правові підстави для включення позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду. (а.с. 15)
Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015р. №187 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк», а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015р. №64 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб починаючи з 20.03.2015р., призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» строком на 1 рік з 20.03.2015р. по 19.03.2016р. (а.с. 39 - 40)
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невключення її до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач не є вкладником в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач не укладала з ПАТ «Міський комерційний банк» договір банківського вкладу та її ім`я банківський рахунок не відкривався. Вкладником в розумінні Закону є чоловік позивача - ОСОБА_2 , з яким банк уклав договір банківського рахунку від 14.04.2014р. №2630/51/173417. Умовами цього договору не передбачено перерахування, відступлення чи поділ банківського вкладу, вкладник ОСОБА_2 не передавав свої повноваження по договору позивачу, а остання лише набула право спільної часткової власності на ? частку вкладу згідно договору про поділ майна подружжя, але зазначені обставин не дають їй правових підстав на отримання гарантованої суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними, оскільки судами встановлено, що позивач не укладала договір банківського вкладу з ПАТ «Міський комерційний банк», позивач не є вкладником банку в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти в сумі 7000 євро за договором про поділ майна подружжя в розумінні цього ж Закону не є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 Закону, а тому суди обґрунтовано прийшли до висновку про відмову в задоволенні позову.
Крім того, судами встановлено отримання чоловіком позивачки гарантованої суми вкладу у розмірі 200000 грн за укладеним у ПАТ «Міський комерційний банк» договором банківського вкладу, а також встановлено включення його, як вкладника банку, до реєстру акцептованих вимог кредиторів з метою отримання повної суми вкладу в порядку статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Посилання позивачки на відхилення Уповноваженою особою Фонду її звернення про укладення договору банківського вкладу безпосередньо з нею з метою отримання статусу вкладника та зарахування ? суми коштів за договором поділу майна між подружжям є безпідставними та необґрунтованими, оскільки на час її звернення ПАТ «Міський комерційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, розпочато процедуру виведення банку з ринку та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», до повноважень якої не входить укладення нових договір банківського вкладу за нормами чинного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.11.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук