ПОСТАНОВА
Іменем України

08 жовтня 2019 року 
Київ
справа №826/6957/18
адміністративне провадження №К/9901/8942/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.

при секретарі судового засідання Горбатюку В.С.,
за участю представника відповідача Данілова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Весна" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 (головуючий суддя Вівдиченко Т.Р., судді: Ганечко О.М., Кузьмишина О.М.) у справі №826/6957/18 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Весна" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Весна" звернулось до адміністративного суду з позовом до ДФС України, ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2018 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ПАТ "Весна" звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2018.

В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач посилається на те, що судом апеляційної інстанції неповно досліджено матеріали справи, не надано належної оцінки доказам, що свідчить про нез`ясування всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору. Як вказує позивач, позиція апеляційного суду полягала в тому, що позивачем отримано готівкові кошти у сумі 3'000'000грн., при цьому, такий висновок, на думку позивача, є безпідставним, позбавленим правового змісту внаслідок невірного тлумачення нотаріальних дій. Позивач наголошує, що судом першої інстанції враховано встановлені обставини наявності розрахунків за договорами, що відбувалися пізніше у безготівковій формі.

Відповідачами 1 та 2 подано відзиви на касаційну скаргу, згідно яких останні просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін. 

Ухвалою Верховного Суду від 14.05.2019 відкрито касаційне провадження у справі №826/6957/19. 

Разом з тим, на адресу суду надійшла заява за підписом представника позивача, у якій ПАТ "Весна" просить закрити провадження по касаційній скарзі на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 у справі №912/343/19, оскільки скаржник припинив своє існування з 23.07.2019 без правонаступництва.

Ухвалою суду від 20.09.2019 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.10.2019.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ПАТ "Весна" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019, судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Весна» з питання дотримання вимог податкового та іншого законодавства, а також достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів по операціях з реалізації об`єктів нерухомого майна ТОВ «Консультаційно-діагностичний центр» (код ЄДРПОУ 39963153) за період з 21.08.2015 по 30.09.2017 .

За результатами перевірки складено акт від 14.12.2017 №407/11-28-14- 06/13743004, за висновками якого, посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області зроблено висновок про порушення позивачем вимог:

абзацу першого пункту 292.2 та пункту 292.6 статті 292 Податкового кодексу України, що призвело до заниження підприємством сум доходу платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) на загальну суму 3'000'000,00грн., про що прийнято податкове повідомлення-рішення  від01.02.2018 №00000091406, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб на суму основного платежу в розмірі 150000,00грн. та штрафних санкцій в розмірі 37500,00грн.;

пункту 44.1, пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим до підприємства застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 510,00грн., передбачену статтею 121 Податкового кодексу України за ненадання до перевірки облікових регістрів, ведення яких передбачено законодавством, та до яких перенесено дані із первинних документів щодо господарських операцій з відчуження об`єктів нерухомого майна, ПАТ «Весна», про що прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.02.2018 №00000101406;

порушення «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, зареєстрованого в Мін`юсті України 13.01.2005 №40/10320 (із змінами та доповненнями), про що прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.02.2018 №00000651403, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 14'985'000,00грн.

ПАТ «Весна» скористалось правом адміністративного (досудового) оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень. Рішенням ДФС України скаргу ПАТ «Весна» - залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 01.02.2018:  №00000091406, №00000651403, №00000101406 - без змін.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ПАТ «Весна» звернулося до суду про їх скасування.

Суд першої інстанції задовольнив позов частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 01.02.2018 №00000091406, від 01.02.2018 №00000651403. Визнано протиправним та скасовано рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 12.04.2018 №12866/99-99-11-03-01-25. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.02.2018 №00000101406 відмовлено.

Апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вказав, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а також про правомірність та обґрунтованість рішення ДФС України про відмову в задоволені відповідної скарги. 

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України, платник податків зобов`язаний вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів.

Пунктом 44.3 статті 44 ПК України передбачено граничний термін для зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, що становить не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV), господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства.

В силу частин першої-третьої статті 9 вказаного Закону, бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні містити встановлені обов`язкові реквізити.

Порядок створення, прийняття і відображення в бухгалтерському обліку первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення № 88).

Згідно пункту 2.1 Положення № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, з наведеного слідує, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Як слідує з матеріалів справи, податковий орган дійшов висновку, що позивачем порушено «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.02.2018 №00000651403, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 14'985'000,00грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ПАТ «Весна» та ТОВ «Консультаційно-діагностичний центр «КДЦ» 15.09.2016 укладено три договори купівлі-продажу трьох об`єктів нежитлової нерухомості (договори нотаріально посвідчені), які знаходяться за адресою: м.Кропивницький, вул.Дворцова, 13. Загальна вартість зазначених об`єктів нерухомості відповідно договорів купівлі-продажу, складає - 3'993'996,00 грн. саме:

згідно з договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 15.09.2016 зареєстрованого за №1352, площа відчужуваного нежитлового приміщення складає 298,6кв.м. Відповідно до пункту 21 Договору, продаж вказаного приміщення вчиняється за 1'261'884,00грн. При цьому, пунктом 2.1 зазначеного договору купівлі-продажу нежитлової нерухомості визначено, що кошти, в сумі 1'000'000,00грн. отримані продавцем (ПАТ «Весна») від покупця (ТОВ «Консультаційно-діагностичний центр») до підписання цього договору купівлі-продажу, а решту грошових коштів в сумі 261884,00грн. покупець зобов`язується сплатити продавцю у безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця до 15.09.2013. На виконання умов вказаного договору, сторонами складено акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 15.09.2016;

згідно з договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 15.09.2016 зареєстрованого за №1354, площа відчужуваного нежитлового приміщення складає - 361,9кв.м^2, продаж зазначеного приміщення вчиняється за 1'322'744,00грн. Відповідно до пункту 2.1 зазначеного договору купівлі-продажу нежитлової нерухомості, кошти в сумі 1'000'000,00грн. отримані продавцем (ПАТ «Весна») від покупця (ТОВ «Консультаційно-діагностичний центр») до підписання цього договору купівлі-продажу,  а решту грошових коштів в сумі 322744,00грн. покупець зобов`язується сплатити продавцю у безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця до 15.09.2013. На виконання умов вказаного договору, сторонами складено акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 15.09.2016;

згідно з договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 15.09.2016 зареєстрованого за №1356, площа відчужуваного нежитлового приміщення, складає 385,6м.кв., продаж приміщення вчиняється за 1'409'368,00грн. При цьому, пунктом 2.1 зазначеного договору купівлі-продажу нежитлової нерухомості визначено, що кошти в сумі 1'000'000,00грн.  отримані продавцем (ПАТ «Весна») від покупця (ТОВ «Консультаційно-діагностичний центр») до підписання цього договору купівлі-продажу,  а решту грошових коштів в сумі 409368,00грн. покупець зобов`язується сплатити продавцю у безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця до 15.09.2013. На виконання умов вказаного договору, сторонами складено акт прийому - передачі нежитлового приміщення від 15.09.2016.

Також, у пункті 4.13 кожного з договорів вказано, що «Цей договір прочитано Сторонами, кожною окремо. Після прочитання договору Сторони підтвердили нотаріусу, що зміст цього договору повністю відповідає їх дійсним намірам. Сторони стверджують, що вони однаково розуміють значення, умови договору та його правові наслідки, про що свідчать їхні особисті підписи на ньому».

Вказані договори купівлі-продажу з боку продавця підписані директором ПАТ «Весна» ОСОБА_1 , а з боку покупця директором ТОВ «Консультаційно-діагностичний -центр «КДЦ» ОСОБА_2 

Судами з`ясовано, що 30.11.2017 сторонами внесено зміни до вказаних Договорів купівлі-продажу з розстроченням платежу.

Згідно Договору від 30.11.2017 посвідченого приватним нотаріусом Малогон В.О. та зареєстрованим за №1139, про внесення змін до Договору купівлі - продажу з розстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним О.А. 15.09.2016 та зареєстрованим №1354, Сторони, дійшли згоди, що вказаний у цьому договорі Об`єкт продається за 1'322'744,00грн. та домовились про такий порядок проведення розрахунків за цим договором. До нотаріального посвідчення цього Договору Покупець сплатив Продавцю, а Продавець отримав 15.09.2016 1000,00грн. Сплата решти суми, а саме - 1'321'744,00грн. відстрочується до 15.09.2031 і може бути сплачено як рівними частками щороку до 31 грудня поточного року, так і іншими частками, або разовим платежем.

Згідно Договору від 30.11.2017 посвідченого приватним нотаріусом Малогон В.О. та зареєстрованим за №1138 про внесення змін до Договору купівлі - продажу з розстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним О.А. 15.09.2016 та зареєстрованим №1352, Сторони, дійшли згоди, що вказаний у цьому договорі Об`єкт продається за 1'261'884,00грн. та домовились про такий порядок проведення розрахунків за цим договором. До нотаріального посвідчення цього Договору Покупець сплатив Продавцю, а Продавець отримав 15.09.2016 1000,00грн. Сплата решти суми, а саме - 1'260'884,00грн. відстрочується до 15.09.2031 і може бути сплачена як рівними частками щороку до 31 грудня поточного року, так і іншими частками, або разовим платежем.

Згідно Договору від 30.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Малогон В.О. та зареєстрованим за №1140 про внесення змін до Договору купівлі - продажу з розстроченням платежу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним О.А. 15.09.2016 та зареєстрованим №1356, Сторони, дійшли згоди, що вказаний у цьому договорі Об`єкт продається за 1'409'368,00грн. та домовились про такий порядок проведення розрахунків за цим договором. До нотаріального посвідчення цього Договору Покупець сплатив Продавцю, а Продавець отримав 15.09.2016 1000,00грн. Сплата решти суми, а саме - 1'408'368,00грн. відстрочується до 15.09.2031 і може бути сплачена рівними частками щороку до 31 грудня поточного року, так і іншими частками, або разовим платежем.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, надані позивачем на перевірку податковому органу первинні документи (прибуткові касові ордери, журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових ордерів, касова книга з відповідними записами, банківські виписки про рух коштів по розрахунковому рахунку), засвідчують факт оплати за продаж нежитлових приміщень у сумі 3000,00грн. 

Судом вказано, що у спірних договорах купівлі-продажу від 15.09.2016 зазначено про те, що кошти, у сумі 1'000'000,00грн. за кожним договором передано до їх нотаріального посвідчення. Здійснюючи нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу від 15.09.2016, приватним нотаріусом засвідчено передачу коштів та посвідчено дані договори купівлі-продажу.

Колегія суддів апеляційної інстанції врахувала доводи податкового органу про те, що у даному випадку помилка при укладанні договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень (як стверджує позивач по справі) є сумнівною, оскільки правочин не міг бути посвідчений нотаріусом, якщо сторони не були належним чином ознайомленні з його умовами. 

Таким чином, апеляційний суд на підставі встановлених обставин, наданих доказів та заявлених доводів, дійшов висновку, що правочини, визначені трьома договорами купівлі-продажу з розстроченням платежу від 15.09.2016, спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки вони підписані обома сторонами та засвідчені нотаріально. Як вказано судом, наслідками зазначених операцій, що виникають в бухгалтерському та податковому обліку, на підставі договорів купівлі-продажу від 15.09.2016, є здійснення оприбуткування готівкових коштів у сумі 3'000'000,00грн. Підставою для оприбуткування коштів, про яку зазначає ПАТ «Весна» у складених за результатами господарської діяльності первинних документах, є підписаний сторонами та нотаріально посвідчений договір, у якому зазначено про факт внесення коштів сумі 1'000'000грн., а не 1000грн. по кожному договору (всього - 3000,00грн.)

Згідно пункту 1.2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (затверджено постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320) із змінами та доповненнями (далі - Положення №637) оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку  готівки в касі на  повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат книги обліку розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 2.6 Положення №637, вся готівка, що надходить до кас має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (із змінами та доповненнями), у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Судом зауважено, що відсутність операцій щодо отримання коштів на розрахунковий рахунок за період з 12.08.2016 по 30.09.2017 та відсутність операцій щодо отримання ПАТ «Весна» коштів у сумі 997000,00грн. у готівковому вигляді (згідно актів звірки взаєморозрахунків), з врахуванням 2.1 кожного із договорів купівлі-продажу об`єктів нежитлової нерухомості, є підставою вважати встановленим факт порушення ПАТ «Весна» Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, в частині неоприбуткування готівкових коштів у касу підприємства.

Керуючись нормативним регулюванням, що підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, враховуючи встановлене, суд апеляційної інстанції правомірно вважав, що сума готівки - 2'997'000грн. (3'000'000грн. - 3000грн.) неоприбуткована у касі ПАТ «Весна», що є порушенням пункту 2.6 Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні», в частині неоприбуткування у касі готівкових коштів на загальну суму 2'997'000,00грн. За таких обставин, відповідачем правомірно нараховано ПАТ «Весна» штрафні санкції. 

Крім того, згідно матеріалів справи відповідач вважав, що позивачем порушено абзац перший пункту 292.2 та пункт 292.6 статті 292 ПК України, що призвело до заниження підприємством сум доходу платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) на загальну суму 3'000'000,00грн. Податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення  від 01.02.2018 №00000091406, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб на суму основного платежу в розмірі 150000,00грн. та штрафних санкцій в розмірі 37500,00грн.

Згідно пункту 292.1 статті 292 ПК України, доходом платника єдиного податку першої - третьої груп є: для юридичної особи - будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Пунктом 292.2 статті 292 ПК України визначено, що при продажу основних засобів юридичними особами - платниками єдиного податку дохід визначається як сума коштів, отриманих від продажу таких основних засобів.

Якщо основні засоби продані після їх використання протягом 12 календарних місяців з дня введення в експлуатацію, дохід визначається як різниця між сумою коштів, отриманою від продажу таких основних засобів, та їх залишковою балансовою вартістю, що склалася на день продажу.

Згідно пункту 292.6 статті 292 ПК України датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Як вказано судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, перевіркою достовірності відображених показників у поданій Декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за період з 21.08.2015 по 30.09.2017 в частині взаємовідносин з ТОВ «Консультаційно-діагностичний-центр «КДЦ» по операціях з реалізації об`єктів нерухомого майна, згідно договорів купівлі - продажу з розстроченням платежу від 15.09.2016 податковим органом встановлено, що згідно наданих до перевірки документів, станом на дату відчуження об`єктів нерухомого майна, балансова вартість таких об`єктів, що відповідає їх оціночній вартості, є ідентичною ціні продажу таких об`єктів нерухомості.

Згідно даних додатку до декларації про нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, поданого підприємством до податкового органу 19.02.2015 №9018516379, підприємство мало у користуванні об`єкти не житлової нерухомості загальною площею 1850,7м.кв. (дата державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - 28.05.1996), що знаходяться за адресою: м.Кропивницький, вул.Леніна, 13 (вул.Дворцова, 13). Податковим органом встановлено, що зазначені приміщення використовувались ПАТ «Весна» з метою ведення фінансово-господарської діяльності протягом періоду 1996-2016 років, тобто більше ніж 12 календарних місяців з дня введення в експлуатацію.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції правомірно підтримав доводи відповідача, що об`єкт оподаткування єдиним податком платника третьої групи (юридична особа) операцій з відчуження об`єктів нежитлової нерухомості, відповідно до договорів купівлі - продажу з розстрочкою платежу від 15.09.2016 року, укладених між ПрАТ «Весна» та ТОВ «Консультаційно-діагностичний -центр «КДЦ», визначається, відповідно абзацу 2 пункту 292.2 статті 292 ПК України, а саме: дохід ПАТ «Весна» визначається як різниця між сумою коштів, отриманою від продажу таких основних засобів, та їх залишковою балансовою вартістю, що з склалася на день продажу. За таких обставин, оскільки, за умовами вищевказаних договорів ПАТ «Весна» станом на дату проведення перевірки, отримано кошти у сумі 3'000'000,00грн., а балансова вартість відчужуваних об`єктів складає 3'993'996грн., то сума отриманого доходу підлягає включенню до складу доходу платника єдиного податку по рядкам 1-5 Декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи). З вказаного висновується, що апеляційним судом правомірно не скасовано податкове повідомлення-рішення, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб на суму основного платежу в розмірі 150000,00грн. та штрафних санкцій в розмірі 37500,00грн.

Також, за наслідками проведеної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем пункту 44.1, пункту 44.3 статті 44 ПК України, у зв`язку з чим до підприємства застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 510,00грн., передбачену статтею 121 ПК України за ненадання до перевірки облікових регістрів, ведення яких передбачено законодавством, та до яких перенесено дані із первинних документів щодо господарських операцій з відчуження об`єктів нерухомого майна, ПАТ «Весна», про що прийнято податкове повідомлення-рішення  від 01.02.2018 №00000101406.

Відповідно до частини першої пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510грн.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно пункту 44.3 вказаної статті платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Судами першої та апеляційної інстанції на підставі матеріалів справи встановлено, що під час проведення перевірки позивачем не було надано облікових регістрів, ведення яких передбачено законодавством, та до яких перенесено дані із первинних документів щодо господарських операцій з відчуження об`єктів нерухомого майна. З вказаного слідує вірний висновок судів, що податковим органом обґрунтовано застосовано штрафні (фінансові) санкції податковим повідомленням-рішенням від 01.02.2018 №00000101406.

Крім того, під час розгляду судами попередніх інстанцій було досліджено правомірність прийняття рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 12.04.2018 №12866/6/99-99-11-03-01-25, та надано спірному рішенню правову оцінку.
Як встановлено судами, не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач надіслав до ДФС України скаргу від 12.02.2018 №12/02-18

За результатом розгляду скарги, рішенням ДФС України від 12.04.2018 №12866/6/99-99-11-03-01-25 спірні податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно з пунктами 2-7 Розділу 7 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів від 21.10.2015 №916, контролюючий орган зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Рішення за результатами розгляду скарги платника податків приймає керівник контролюючого органу (заступник керівника). Оригінал рішення після зазначення реєстраційного номера вихідної кореспонденції надсилається (надається) платнику податків.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими положеннями статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, вважав обґрунтованими висновки ГУ ДФС у Кіровоградській області, що також свідчить про правомірність та обґрунтованість рішення ДФС України про відмову в задоволені відповідної скарги.

З урахуванням нормативного регулювання, на підставі встановлених судами обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що позиція суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову є обґрунтованою. На підставі викладеного, касаційний суд зауважує, що позивачем висновки суду апеляційної інстанції не спростовані, обставини на підтвердження фактів порушення судом норм права, що регулюють спірні правовідносини, позивачем не зазначені, із матеріалів справи такі обставини не вбачаються. 

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, на підставі доказів, які базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, касаційний суд погоджується із позицією суду апеляційної інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позову. Апеляційним судом виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пункт 1 частини першої статті 349 КАС України передбачає, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Разом з тим, перевіривши заяву представника позивача про закриття провадження за касаційною скаргою ПАТ «Весна» у справі №826/6957/18, Верховний Суд вважає за необхідне залишити таку заяву без розгляду, з огляду на наступне.

Статтями 42, 46 КАС України встановлено, що учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до частин першої, третьої статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

За змістом частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно зі статтею 80 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина четверта статті 91 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Частиною п`ятою цієї статті встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами частини другої 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Тобто, згідно з наведеними положеннями законодавства будь-яка письмова заява, клопотання, зокрема, подана юридичною особою, має відповідати вимогам процесуального закону, містити відомості, які вимагаються КАС України, повинна бути скріплена власноручним підписом її керівника або особи, уповноваженої діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, з наданням доказів на підтвердження таких повноважень і якщо такі недоліки не дають можливості розглянути відповідний процесуальний документ, це є підставою для його повернення заявнику без розгляду.

Оскільки ПАТ «Весна» припинило свою діяльність з 23.07.2016 та з цього моменту втратило адміністративно процесуальну правосуб`єктність в розумінні статті 43 КАС України, подана 13.08.2019 ОСОБА_3 від імені ПАТ «Весна» заява про закриття касаційного провадження не може бути розглянута і підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про закриття касаційного провадження залишити без розгляду.

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Весна" залишити без задоволення.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду