Постанова
Іменем  України
 
04 вересня 2019 року
м. Київ
 
справа № 606/1642/15-ц
 
провадження № 61-17774 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,              Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум»;
представник позивача- Дубовий Артем Михайлович;
відповідач -  ОСОБА_1 ;
представник відповідача - ОСОБА_2;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Хоми М. В.,                    Сташківа Б. І., Костіва О. З.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

Короткий зміст вимог заяви
 
У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум»  (далі - ПАТ  «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. 
 
Позовна заява мотивована тим, що 29 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банком відкрито відповідачу відновлювальну кредитну лінію на суму 80 тис. доларів США зі строком повернення до                 28 травня 2018 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних. 25 червня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до указаного кредитного договору, відповідно до якої встановлено сплату процентів за користування кредитом у розмірі 14,61 % річних, а 06 липня 2009 року укладено додаткову угоду № 2, якою встановлено сплату процентів за користування кредитом у розмірі 14,86 % річних. У порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на              27 липня 2015 року його заборгованість складала: 2 652,33 доларів США, що еквівалентно 58 546 грн 26 коп. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 23 305 доларів США, що еквівалентно 514 423 грн 38 коп. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 3 910,83 доларів США, що еквівалентно 86 325 грн 78 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 278,58 доларів США, що еквівалентно 6 149 грн 24 коп. - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 1 720,65 доларів США, що еквівалентно 37 980 грн 70 коп. - пеня за прострочену заборгованість за кредитом та 5 тис. грн - штраф, всього - 708 425 грн               36 коп. 
 
З урахуванням наведеного, ПАТ «Банк Форум» просило суд стягнути з          ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 708 425 грн 36 коп.
 
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області                  від 16 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ  «Банк Форум» відмовлено.
 
Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено частково. Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 грудня       2015 року скасовано. Постановлено нове рішення про стягнення з ОСОБА_1  на користь ПАТ «Банк Форум»: 25 957,33 доларів США - тіла кредиту, 1 307,18 доларів США - процентів за тіло кредиту, 11 120,85 грн - пені за прострочення заборгованості по кредиту та процентах, 5 тис. грн - штрафу, за кредитним договором від 29 травня 2008 року.
 
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня 2016 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.
 
Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що заочним рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року, визнано недійсним кредитний договір від 29 травня 2008 року з додатками, укладений між ОСОБА_1 та АКБ «Форум», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ПАТ «Банк Форум». Зазначав, що обставина недійсності кредитного договору існувала на час розгляду справи та ухвалення судом рішення від 19 квітня 2016 року, оскільки у разі визнання договору недійсним він є недійсним з моменту укладення. Проте, про дану обставину йому не було та не могло бути відомо до дати набрання законної сили рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року, тобто до 21 лютого 2017 року, а тому дана обставина є нововиявленою та істотною для правильного вирішення справи, оскільки недійсний кредитний договір не створює юридичних наслідків для сторін, вимога про стягнення заборгованості за недійсним кредитним договором задоволенню не підлягає.
 
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив суд переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня 2016 року, скасувати його та залишити без змін рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 грудня        2015 року.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня                          2016 року залишено без задоволення. 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що наведені заявником підстави перегляду рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня                          2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у розумінні положень частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви) не є нововиявленими обставинами, оскільки судове рішення, на яке посилається заявник, ухвалене після судового рішення про стягнення заборгованості, тому воно не може вважатися нововиявленою обставиною. Крім того, суд виходив з того, що заявником не доведено, що обставини недійсності кредитного договору не могли бути йому відомі на час розгляду справи про стягнення з нього заборгованості за цим кредитним договором і ухвалення судового рішення від 19 квітня 2016 року. При цьому апеляційним судом враховано, що з позовом про визнання кредитного договору недійсним ОСОБА_1 звертався вже після ухвалення судом рішення про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Причин, з яких ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення від 19 квітня 2016 року не могло бути відомо про наявність підстав для звернення із вимогами про недійсність укладеного між ним та банком кредитного договору, суду не наведено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просив оскаржуване судове рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судам норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 606/1642/15-ц із Теребовлянського районного суду Тернопільської області.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві      Осіяну О. М.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не взяв до уваги те, що кредитний договір, який визнано недійним рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року, є недійсним з моменту його вчинення, а саме з 29 травня 2009 року, та не створює жодних юридичних наслідків для сторін такого договору, окрім тих, що пов`язані із його недійсністю. Вказана обставина є істотною для правильного вирішення справи про стягнення заборгованості за таким недійсним кредитним договором, а тому вимога позивача про стягнення заборгованості за недійсним кредитним договором задоволенню не підлягає. Зазначає, що така обставина, як недійсність кредитного договору, в силу вимог статті 216 ЦК України, існувала на час розгляду справи та ухвалення судом 19 квітня 2016 року рішення, проте, відповідно до статті 204 ЦК України та статті 223 ЦПК України, про дану обставину йому не було і не могло бути відомо до дати набрання законної сили рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року, яким встановлено обставину недійсності кредитного договору, а саме до 21 лютого 2017 року. Вважав, що вказані обставини є підставою для перегляду рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами. 
 
Доводи особи, яка подала відзив заперечення на касаційну скаргу
 
У серпні 2017 року ПАТ «Банк Форум» подало заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначило, що наведена ОСОБА_1 обставина не є такою, що не була та не могла бути відома заявнику, а відтак - не є нововиявленою обставиною у розумінні цивільного процесуального законодавства.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ  «Банк Форум» відмовлено.
 
Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено частково. Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 грудня       2015 року скасовано. Постановлено нове рішення про стягнення з ОСОБА_1  на користь ПАТ «Банк Форум»: 25 957,33 доларів США - тіла кредиту, 1 307,18 доларів США - процентів за тіло кредиту, 11 120,85 грн - пені за прострочення заборгованості по кредиту та процентах, 5 тис. грн - штрафу, за кредитним договором від 29 травня 2008 року.
 
2.                 Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає. 
Положеннями частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року (чинного на час вирішення судом заяви) визначено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (частина другої 
статті 361 ЦПК України 2004 року).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України              2004 року нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Відповідно до частини першої статті 362 ЦПК України 2004 року заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами або іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявник, як на нововиявлену обставину для перегляду рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 квітня 2016 року, посилався на заочне рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року, яким визнано недійсним кредитний договір                  від 29 травня 2008 року з додатками, укладений між ОСОБА_1 та АКБ «Форум». Враховуючи те, що вказане судове рішення ухвалене після постановлення судового рішення про стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні частини другої статті 361 ЦПК України. 
Разом з тим, нововиявленою обставиною, як юридичний факт, який має істотне значення для розгляду справи, але не був і не міг бути відомий заявнику на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, на яку посилається заявник у заяві про перегляд рішення, є саме обставина недійсності кредитного договору, яка, в силу вимог статті 216 ЦК України, існувала на час розгляду справи та ухвалення судом рішення, яке він просить переглянути, а не, власне, саме рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року, яким встановлено обставину недійсності кредитного договору. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, оскільки обставина, на яку заявник посилається, існувала на час розгляду справи та ухвалення судового рішення апеляційним судом, проте, про дану обставину заявнику не було і не могло бути відомо до набрання законної сили рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня      2016 року, тобто, до 21 лютого 2017 року.
Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
За таких обставин судове рішення апеляційного суду не може вважатися законним і обґрунтованим, тому підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.     
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь 
 
О. М. Осіян
                                                                                                            
                                                                                                            Н. Ю. Сакара 
 
                                                                                                            С. Ф. Хопта