Постанова
Іменем України
 
04 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 388/243/19
 
провадження № 61-18069св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., 
Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
стягувач - ОСОБА_1 ,
боржник - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2019 року у складі судді Степанова С. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Дьомич Л. М., Кіселика С. А., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
 
Короткий заявлених вимог:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
Судовим наказом від 20 березня 2019 року Долинського районного суду Кіровоградської області стягнуто зОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитини повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви, а саме з 04 березня 
2019 року. 
 
Судовий наказ у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. 
 
У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу виданого Долинським районним судом Кіровоградської області 20 березня 2019 року.
 
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2019 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу Долинського районного суду від 20 березня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з 
ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, та повернуто її заявнику.
 
У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу Долинського районного суду Кіровоградської області від 
20 березня 2019 року за нововиявленими обставинами.
 
Заява мотивована тим, що вимоги стягувача є необґрунтованими, у заяві про видачу судового наказу ОСОБА_4 навмисно зазначила адресу, за якою він зареєстрований, але не проживає, не вказала, що працює і проживає за кордоном, не надала відомостей щодо місця проживання сина ОСОБА_3 , а також доказів проте, що дитина перебуває на утриманні заявниці.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
 
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2019 року у задоволенні заяви  ОСОБА_2 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами по справі 388/243/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів відмовлено.
 
Ухвала мотивована тим, що наведені ОСОБА_2 у заяві обставини, в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, не є нововиявленими.
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
 
Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 
2019 року залишено без змін.
 
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:
 
02 жовтня 2019 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у видачі судового наказу відмовити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували усі фактичні обставини справи та не дали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Вирішення питання про стягнення аліментів з одного з батьків залежить від встановлення факту з ким із батьків проживає дитина. 
ОСОБА_1 не надала суду доказів про те, що вона знаходиться на території України і їхня спільна із заявником дитина проживає з нею на території України. Встановлення обставин, які суттєво впливають на вирішення питання про видачу судового наказу, залишились поза увагою судів попередніх інстанцій. 
 
Доводи інших учасників справи:
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги та надходження матеріалів цивільної справи до суду:
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Долинського районного суду Кіровоградської області.
 
23 жовтня 2019 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
24 жовтня 2019 року матеріали цивільної справи передано судді-доповідачу.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ: 
 
Відповідно до статті 399 ЦПК України після отримання справи суддя-доповідач протягом десяти днів готує доповідь, у якій викладає обставини, необхідні для ухвалення рішення суду касаційної інстанції.
 
За правилами частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
 
У попередньому судовому засіданні суддя-доповідач доповідає колегії суддів про проведення підготовчої дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції (частина друга стаття 401 ЦПК України).
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:
 
Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
 
За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 
1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 
2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 
3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
 
Згідно з частиною восьмою статі 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
 
Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
 
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).
 
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
 
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, боржником не надано суду доказів на підтвердження факту проживання дитини з ним або з іншими особами, не зазначено про наявність на час розгляду заяви про видачу судового наказу невирішеного судового спору щодо встановлення чи оспорювання батьківства, необхідність залучення до участі інших осіб. Суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2019 року, оскільки зазначені ОСОБА_2 у заяві обставини, щодо місця проживання (перебування) стягувача і дитини, на утримання якої стягуються аліменти, не можуть вважатися нововиявленими обставинами, що дають підстави для перегляду судового наказу про стягнення аліментів.
 
Щодо доводів касаційної скарги:
 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм процесуального права та до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції. 
 
Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 
12 вересня 2019 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 
2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 
2019 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                            В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко