Постанова
Іменем України
 
13 листопада 2019 року
м. Київ
справа № 138/360/17
провадження № 51-3623км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                            ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                                 ОСОБА_5 ,
захисника                                         ОСОБА_6 , 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22016020000000060,  за обвинуваченням    
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільського Вінницької області, громадянина Республіки Молдова, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
 
Короткий зміст вироку, оскарженого судового рішення та встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини
Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 жовтня 2018 рокуОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 305 КК України до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання змінено, постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 305 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна. В решті вирок суду залишено без змін.
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 08 листопада 2016 року, близько 10 години, він направляючись зі сторони Республіки Молдова до пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач», з метою перетину державного кордону в бік території України, зустрів двох невідомих йому раніше осіб, які запропонували йому за грошову винагороду у розмірі 50 доларів США, перемістити через митний кордон України подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, після чого передати її особам на території України, на що ОСОБА_7 погодився.
В цей же день, о 10 годині 45 хвилин, під час здійснення митного контролю на напрямку «Вхід в Україну» в пункті пропуску «Могилів-Подільський - Отач» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС України, в оглядовому залі ВМО «Автомобільний», у ОСОБА_7 під верхнім одягом було виявлено прикріплений до тіла згорток з фрагменту різнокольорової тканини та двох поліетиленових пакетів, в яких містилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору із специфічним запахом, загальною вагою, разом із пакуванням 315,5 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 268,49 г.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у цьому суді.
Свої вимоги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не дотримався вимог статей 29, 42 КПК України, оскільки розглянув кримінальне провадження без участі  перекладача попри те, що ОСОБА_7 є громадянином Республіки Молдова і недостатньо володіє українською мовою.  
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити касаційну скаргу.
Прокурор, посилаючись на безпідставність наведених у касаційній скарзі доводів, вважав, що оскаржуване судове рішення слід залишити без зміни.
Засуджений ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату, час і місце касаційного розгляду, клопотання про особисту участь у касаційному розгляді до Суду від нього не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та захисника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та викладені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.
Згідно п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Право обвинуваченого на одержання допомоги перекладача також є невід`ємною складовою закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Можливість обвинуваченого в суді спілкуватися рідною мовою, отримувати копії судових рішень у перекладі на рідну мову або іншу, якою він володіє, а також користуватися послугами перекладача є одними зі складових у реалізації ним своїх прав на захист та розгляд справи незалежним і неупередженим судом, гарантованих законом.
Проте під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7  в суді апеляційної інстанції вказаних вимог закону не було дотримано.
Так, за матеріалами справи засуджений є громадянином Республіки Молдова, зареєстрований та проживає у цій же країні й обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, який, відповідно до ст. 12 цього Кодексу, є тяжким.
На стадії досудового розслідування ОСОБА_7 було надано обвинувальний акт українською та російською мовою, місцевий суд з метою захисту прав обвинуваченого залучив до участі у справі перекладача. 
Як вбачається з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове засідання від 04 квітня 2019 року, захисник ОСОБА_6 , крім іншого, заявив клопотання про залучення перекладача для розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Разом з тим, апеляційний суд належним чином не розглянув вказане клопотання, процесуальне рішення по клопотанню не прийняв, не забезпечив обвинуваченому, 
 
який недостатньо володіє українською мовою, можливості реалізувати його право, передбачене п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України. Отже, при здійсненні апеляційного розгляду не було додержано приписів ч. 3 ст. 29 цього Кодексу.
За таких обставин ухвалу апеляційного суду постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, про що слушно зазначає захисник у касаційній скарзі, а тому згадане судове рішення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати наведене, здійснити провадження з додержанням вимог КПК України й ухвалити справедливе рішення, яке відповідатиме вимогам ст. ст. 370, 419 цього Кодексу.
Крім цього, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, з огляду на необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_7 від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання за вироком місцевого суду, враховуючи, тяжкість злочину, а також те, що засуджений є громадянином Республіки Молдова та проживає на території вказаної держави, з урахуванням особливостей касаційного розгляду, передбаченого главою 32 КПК України, та обмежені можливості щодо повноцінного розгляду і вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу в межах процедури касаційного перегляду, Верховний Суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_7 під вартою на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом апеляційної інстанції, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 діб.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд 
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити. 
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
ОСОБА_7 залишити під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання запобіжного заходу, але не більше ніж на 60 днів.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.       
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                        ОСОБА_3