ПОСТАНОВА
Іменем України

20 вересня 2019 року 
Київ
справа №818/597/16
адміністративне провадження №К/9901/28442/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року 
у справі №818/597/16
за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 
до Шосткинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Шосткинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі - Шосткинська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила про протиправність оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій, з огляду на те, що воно прийняте відповідачем з порушенням норм податкового законодавтсва.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року адміністративний позов задоволено: 

-          скасовано рішення Глухівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 17.05.2016 № 000005/18-07/2033112747 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій      у сумі 6 800, 00 грн;

-          стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань      Глухівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив про доведеність відповідачем факту продажу особі, яка не досягла 18 років слабоалкогольного напою, разом з цим зазначив, що реалізовуючи надану компетенцію в сфері контролю за обігом алкогольних напоїв за результатами проведення перевірок в сфері роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, відповідач повинен складати лише податкові повідомлення-рішення, які є єдиною та уніфікованою формою прийняття рішень всіма органами ДФС за результатами перевірок законодавства. З огляду на те, що у даному випадку відповідач прийняв  рішення про застосування фінансових санкцій, а не податкове повідомлення - рішення, суд першої інстанцій дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення контролюючого органу як такого, що прийняте з грубим порушенням норм податкового законодавства.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року апеляційну скаргу Шосткинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області задоволено, постанову Сумського окружного адміністративного суду 22 червня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено. 

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при дослідженні правомірності прийняття рішення суб`єкта владних повноважень, основним є встановлення факту наявності чи відсутності порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, натомість дефектність форми рішення не може бутим безумовною підставою для його скасування.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та залишити в силі постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року.

В обґрунтування вимог касаційної інстанції зазначає про правильність висновків суду першої інстанції, що допущене контролюючим органом порушення форми оскаржуваного рішення є безумовною і самостійною підставою для його скасування.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача. 

25 квітня 2017 року від відповідача надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких скаржник зазначає про законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій та безпідставність доводів, викладених у касаційній скарзі.

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

23 лютого 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, основний вид економічної діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія АВ №889881 (а.с. 7).

04.02.2016 інспектором Кролевецького відділу поліції ГУПП в Сумській області складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого частиною 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Вказаним протоколом зафіксовано, що продавець ОСОБА_2 04.02.2016 близько 13 години в магазині "Пельменна", що належить ФОП " ОСОБА_1 " та розташований по АДРЕСА_1 реалізувала неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слабоалкогольний напій "Бренді-кола" 0,33 л. (вміст алкоголю 8%). Зазначений протокол підписаний ОСОБА_2 без зауважень (а.с.69).

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 04.02.2016, складеного інспектором Кролевецького відділу поліції ГУПП в Сумській області, Глухівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області прийняла рішення про застосування фінансових санкцій від 17.05.2016 №000005/18-07/ НОМЕР_1 , яким до ФОП ОСОБА_1 застосувала фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн. (а.с. 6).

Постановою адміністративної комісії виконкому Кролевецької міської ради Сумської області від 15.02.2016 №4 про накладення адміністративного стягнення, на підставі частиною 2 статті 156 КУпАП на громадянку ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн (а.с. 8).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон 481/95-ВР).

Згідно з вимогами п. 2 ст. 15-3 вказаного вище Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, зокрема, особами, які не досягли 18 років.

Частиною 1 статті 17 Закону 481/95-ВР встановлено, що  за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем  плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону- 6 800 гривень. 

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених   статтею 17   Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Порядок №790).

Пунктом 5 Прядку №790 встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Суд касаційної інстанції зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що складання контролюючим органом рішення про застосування до суб`єкта господарювання штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" не у формі податкового повідомлення-рішення, як того вимагає Податковий кодекс України, є достатньою підставою для визнання такого рішення протиправним.

Системний аналіз положень підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14, пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України свідчить, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган. Поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи, в тому числі і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, у випадку порушенням суб`єктом господарювання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", контролюючий орган повинен складати та надсилати (вручати) такому суб`єкту господарювання податкове повідомлення-рішення за штрафними (фінансовими) санкціями. Водночас складання контролюючим органом рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій не за формою податкового повідомлення-рішення не може бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови якщо суб`єкт господарювання вчинив порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та вірно вказав, що якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх),  таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення. У цьому випадку перевага надається змісту документу порівняно з його зовнішньою формою.

Визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", є встановлення фактів продажу неповнолітній особі слабоалкогольного напою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що приймаючи оскаржуване рішення контролюючий орган виходив з того, що співробітниками органів поліції, як слідувало з наданих відповідачу матеріалів, був встановлений факт продажу у магазині, що належить позивачу, слабоалкогольного напою «Бренді-кола» неповнолітній особі. 

Факт продажу 04.02.2016 продавцем ОСОБА_2 в магазині "Пельменна", що належить ФОП " ОСОБА_1" та розташований по АДРЕСА_1 неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слабоалкогольного напою "Бренді-кола" 0,33 л. (вміст алкоголю 8%) підтверджується поясненнями ОСОБА_3 та не заперечується самим позивачем.

Зважаючи на вищевикладене, у податкового органу були правові підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у вигляді застосування штрафної санкції у розмірі 6 800,00 грн.

Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 350 КАСУ України суд касаційної інстанції   залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                       І. А. Гончарова

Судді                                                                                                          І. Я. Олендер

                                                                                                           Р. Ф. Ханова