ПОСТАНОВА
Іменем України

07 листопада 2019 року 
Київ
справа №351/1204/18
адміністративне провадження №К/9901/17511/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 351/1204/18
за позовом   ОСОБА_1 
до  Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Рибака Богдана Тарасовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області
про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення
за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Глушка І.В., суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Рибака Богдана Тарасовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в якому просив: - визнати неправомірними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель України провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Богородчанському, Галицькому, Тисменицькому, Тлумацькому районах та м. Івано-Франківськ, м. Тисмениця управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Рибака Б.Т. в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2018 № 372/0/92-18-ДК/0059П/07/01/-18 та розгляду адміністративного провадження за даним протоколом; - скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.06.2018 № 372/0/92-18-ДК/0097По/08/01/-18; - прийняти рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
2.  В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення державний інспектор вказав на здійснення ПФ «Богдан і К» самовільного захоплення земельних ділянок шляхом товарного сільськогосподарського обробітку, хоча жодних доказів отримання результатів сільськогосподарської діяльності на даних земельних ділянках для ПФ «Богдан і К» не навів. Також не було встановлено, яке порушення вчинив директор ОСОБА_1 .
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.  Снятинський районний суд Івано-Франківської області рішенням від 12 лютого 2019 року позов задовольнив частково. Визнав неправомірними дії Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель України, провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Богородчанському, Галицькому, Тисменицькому, Тлумацькому районах, м. Івано-Франківську та м. Тисмениці Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення № 372/0/92-18-ДК/0059П/07/01/-18 від 04.05.2018 та розгляду адміністративного провадження за даним протоколом. Скасував постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.06.2018 № 372/0/92-18-ДК/0097По/08/01/-18 та закрив провадження по адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП. В решті адміністративного позову відмовив.
4.  Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в даній справі.
5.  Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 квітня 2019 року апеляційну скаргу залишив без руху, у зв`язку з тим, що оскаржуване судове рішення ухвалене у відкритому судовому засіданні 12.02.2019, а апеляційну скаргу відповідачем направлено на адресу суду першої інстанції 10.04.2019, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
6. Враховуючи те, що особа, яка подала апеляційну скаргу не порушувала питання про поновлення строку апеляційного оскарження, вказану апеляційну скаргу суд залишив без руху та надав 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліку.
7. На виконання вимог вказаної ухвали суду в межах наданого строку скаржником заявлено клопотання, в якому, посилаючись на отримання копії оскаржуваного судового рішення лише 01.04.2019, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2019.
8. Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21.05.2019 в задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2019 - відмовив та відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2019.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
9.  21 червня 2019 року Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року, в якій просить скасувати вказане рішення суду апеляційної інстанції та поновити строк на апеляційне оскарження.
10.  В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом апеляційної інстанції помилково не враховано обставин за яких строк апеляційного оскарження пропущено та відповідно, порушено норми процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду апеляційної інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11.  24.06.2019 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.
12.  Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі судді-доповідача Стеценка С.Г., суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.
13. Ухвалою Верховного Суду від 04.07.2019 зазначена касаційна скарга була залишена без руху, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, а відповідач не порушував питання про поновлення цього строку.
14. У межах встановленого судом строку скаржником подано заяву, у якій останній зазначає, що має право на поновлення строку касаційного оскарження на підставі приписів частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки копія оскаржуваного судового рішення, виготовленого у повному обсязі, отримана ним лише 28.05.2019, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції на супровідному листі, копія якого додається.
15. Ухвалою Верховного Суду від 29.07.2019 заявнику було продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме для належного обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
16. У межах встановленого судом строку вказаний недолік було усунуто шляхом надання копії поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором та роздруківки з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта", з якої убачається, що копію оскаржуваного судового рішення скаржником дійсно отримано 28.05.2019.
17. Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2019 клопотання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 було задоволено, проте касаційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання документа про оплату судового збору.
18. Скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.
19.  Ухвалою Верховного Суду від 12.09.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
20.  Ухвалою Верховного Суду від 05.11.2019 закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 07.11.2019.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
22. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
23. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
24. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
25. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
26. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
27. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
28. Статтею 295 КАС України  визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
29. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
30. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
31. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
32. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
33. За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
34. Частиною другою цієї ж статті обумовлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
35. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
36. Згідно з цією статтею, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
37. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
38. За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
39. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
40. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.
41. Якщо за наслідками апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, таке стягнення не може бути посилено.
42. При цьому, за правилами, встановленими статтею 271 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
43. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
44. В даній справі, яка є справою з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач 10 квітня 2019 року засобами поштового зв`язку направив апеляційну скаргу на рішення суду від 12 лютого 2019 року, копію якого отримав 01 квітня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.191).
45. Восьмий апеляційний адміністративний суд, залишаючи без руху апеляційну скаргу та в подальшому відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив з того, що апелянт пропустив установлений статтею 286 КАС України десятиденний  строк на апеляційне оскарження, а зазначені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними.
46. З даного приводу, Суд зазначає про те, що стаття 286 КАС України  є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
47. Водночас статтею 286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України, і на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС України, передбачений статтею 286 КАС України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.
48. Верховний Суд зазначає, що у справах цієї категорії, які є терміновими в розумінні КАС України, надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин.
49. Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.
50. У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
51. У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
52. Зважаючи на те, що у цій справі суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог частини другої статті 271 КАС України щодо невідкладного надіслання копії судового рішення на адресу учасників справи, а відповідач скористався правом на апеляційне оскарження судового рішення з незначним пропуском строку на апеляційне оскарження, суд касаційної інстанції вважає, що в даному випадку апелянт не допустив тривалого необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги. При цьому, пропуск строку на апеляційне оскарження є вочевидь незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушить принципу res judicata.
53. Отже, Верховний Суд указує на передчасність висновків апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження та відмову у відкритті апеляційного провадження.
54. За наведеного правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
55. Відповідно до частин першої, четвертої статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
56. Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області задовольнити частково.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 351/1204/18 (провадження № 857/4438/19) скасувати, а справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець ,
Л.В. Тацій
Судді Верховного Суду