ПОСТАНОВА
Іменем України

20 листопада 2019 року 
Київ
справа №308/5911/17
адміністративне провадження №К/9901/49164/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №308/5911/17
за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Бруновської Н.В., суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
в с т а н о в и в :
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання нарахувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84 % заробітної плати на відповідній посаді судді апеляційного суду з врахуванням періоду проходження строкової служби в армії, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання та період роботи стажиста слідчого та слідчого прокуратури і виплатити недоплачену суму щомісячного грошового утримання за період з 15.12.2016 з врахуванням проведених виплат.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року позов задоволено. 
Суд визнав протиправним рішення Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Закарпатської області, оформлене протоколом №2341 від 26.12.2016 про призначення та виплату ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% заробітної плати судді апеляційного суду.
Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Закарпатської області прийняти рішення про зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці: службу в Радянській армії (01 рік 09 місяців 09 днів); половину строку навчання в Національній юридичній академії України (02 роки 04 місяці 15 днів); роботу на посаді стажиста слідчого та слідчого прокуратури Жовтневого району міста Луганська (02 роки 04 місяці 11 днів); роботу на посаді судді (16 років 24 дні).
Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного Фонду України нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 починаючи з 15 грудня 2016 року довічне щомісячне грошове утримання судді в розмірі 84% заробітної плати на відповідній посаді судді апеляційного суду Закарпатської області без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.
Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у період з 15 грудня 2016 року з врахуванням проведених виплат.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нову, якою позов задоволено частково.
Визнано протиправним рішення Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Закарпатської області яке оформлене протоколом №2341 від 26 грудня 2016 року про призначення та виплату ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% заробітної плати судді апеляційного суду.
Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Закарпатської області з 15 грудня 2016 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячне грошового утримання судді в розмірі 82 % заробітної плати на відповідній посаді судді апеляційного суду Закарпатської області без обмеження граничного розміру з врахуванням проведених виплат, зарахувавши до стажу роботи період проходження військової служби з 08.07.1988 р. - 17.04.1990 р. (01 рік 9 місяців 09 днів), половини строку навчання за денною формою в Національній юридичній академії України з 01.09.1990 р. - 31.05.1995 р. (2 роки 4 місяці 15 днів), роботу на посаді слідчого прокуратури з 24.05.1996 р. по 14.11.1997 р. (1 рік 05 місяців 20 днів) та роботу на посаді судді.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права. Вказує, що стаж роботи на посаді стажиста прокуратури має включатись до стажу роботи, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання.
У поданому відзиві відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення.
Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.
Спірним у даній справі є питання включення до стажу роботи, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання періоду роботи позивача стажером слідчого прокуратури Жовтневого району м.Луганська в період з 03.07.1995 по 23.05.1996 - 10 місяців 20 днів
Відповідно до ч. 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI (у редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року №192-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".
Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-XII (далі - Закон №2862-XII; який діяв на час роботи позивача на посаді судді) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Відповідно до роз`яснення поняття «прокурор», яке міститься в ст. 56 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (в редакції, чинній на час роботи позивача в органах прокуратури) під поняттям «прокурор» слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції.
Отже, в аспекті спірних правовідносин колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, оскільки за змістом ст. 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься у ст. 56 Закону №1789-XII, що стосується поняття "слідчий", то його необхідно трактувати за аналогією, та застосовувати положення ст. 43 Закону № 2862-ХІІ в цій частині, коли йдеться про вирішення питання про можливість зарахування періоду роботи в прокуратурі до стажу, який дає право на відставку судді.
За таких обставин посада "стажист слідчого" не охоплюється поняттям «слідчого», враховуючи аналогію за посадою прокурора, визначення якого міститься у ст. 56 Закону №1789-XII, тому правильний є висновок апеляційного суду про те, що законних підстав для зарахування періоду роботи на посаді стажиста слідчого до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, немає.
Доводи касаційної скарги зазначених висновків апеляційного суду не спростовують.
За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні рішення апеляційним судом, а тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................
...........................
...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду