П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
18 вересня 2019 року 
м. Київ 
 
Справа № 802/1233/17-а
Провадження № 11-390апп19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
 
розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2017 року (суддя Мультян М. Б.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду 
від 04 вересня 2018 року (судді Совгира Д. І., Сапальова Т. В., Курко О. П.),
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.       ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Платинум Банк» Ірклієнка Ю. П. (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд, ПАТ «Платинум Банк» відповідно), у якому просив:
-           визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду, яка виразилась у невиконанні вимог ОСОБА_1 від 16 червня 2017 року з перерахування грошових коштів у розмірі 147 824,62 грн (що становить 6 783,40 долара США станом на день укладення договору) та 27 248,00 грн (що становить 1 039,98 долара США станом на день укладення договору) у загальній сумі 175 072,68 грн (7 823,38 долара США станом на день укладення договору) відповідно до договору № 00390431, укладеного з ПАТ «Платинум Банк» про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» на рахунку №  НОМЕР_1 від 11 вересня 2015 року;
-           зобов`язати відповідача перерахувати грошові кошти в сумі 7 823,38 доларів США (станом на день подачі позову становить 202 625,50 грн) з поточних рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , зокрема з рахунку №  НОМЕР_1 в ПАТ «Платинум Банк» на новостворений рахунок ОСОБА_1 у відділенні 
АБ «Укргазбанк».
2.       На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є вкладником згаданого банку у розумінні статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI 
«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв`язку з початком процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та закінченням строку дії договору набув право на отримання суми вкладу. Вважає, що відповідач позбавив його права на отримання цієї суми протиправно, за відсутності передбачених законом підстав.
 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3.       Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 27 липня 2017 року відмовив у відкритті провадження у цій справі.
4.       Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11 жовтня 2017 року ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року скасував, матеріали позову направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.
5.       Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 27 грудня 2017 року позов задовольнив.
6.       Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою 
від 04 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції залишив без змін. 
 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
7.       У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.
8.       Відповідач зазначає, зокрема, що при задоволенні позовних вимог та зобов`язанні відповідача вчинити дії суди не звернули увагу на те, що повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» припинилися з 23 лютого 2017 року у зв`язку з початком процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Платинум Банк» 24 лютого 2017 року.
9.       Крім того, уповноважена особа Фонду зазначає, що судами при задоволенні позову не було враховано положення частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо граничної суми відшкодування вкладнику коштів, яка становить 200 000 грн незалежно від кількості вкладів у банку, оскільки судами встановлено, що Фондом 10 березня 2017 року відповідно до заяви на виплату коштів уже було здійснено відшкодування коштів позивачу на загальну суму 200 000 грн. При цьому відшкодування вкладів на суму, що перевищує 
200 000 грн, не гарантуються Фондом, та за заявою особи - кредитора такі суми можуть бути включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до положень статей 45 - 46 указаного Закону.
10.  Також скаржник указує на неврахування судами положень статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо обмеження на задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку під час здійснення тимчасової адміністрації, окрім зобов`язань банку щодо виплат коштів за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку, виплати по яких здійснюються Фондом у межах суми відшкодування. Уповноважена особа Фонду наголошує, що така виплата була здійснена, а заявлені у позові вимоги щодо виплати решти коштів не можуть бути задоволені в силу приписів цієї статті. 
11.  Відповідач також зазначає про те, що позов не може бути задоволений ще й з тих підстав, що на дату подання позивачем вимоги про виплату коштів, які становлять предмет спору, у ПАТ «Платинум Банк» було відкликано банківську ліцензію, відтак банк не мав правових підстав для здійснення переказів коштів на клієнтські рахунки в інших банках. Уповноважена особа Фонду наголошує на тому, що вимога позивача подана поза межами строку, встановленого статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для пред`явлення кредиторських вимог до банку-боржника.
12.  Також скаржник посилається на положення статті 511 Цивільного кодексу України, вважаючи, що договір вкладу був укладений між позивачем і банком, та зобов`язання банку по такому договору не може створювати обов`язків для відповідача, який не є стороною договору.
13.  Крім того, уповноважена особа Фонду вважає, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, при цьому посилається на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/7532/16.
 
Позиція інших учасників справи
14.  Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
 
Рух касаційної скарги
15.  Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 16 жовтня 2018 року відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою 
від 05 квітня 2019 року призначив її до розгляду.
16.  Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 10 квітня 2019 року передав зазначену справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС (у чинній редакції) у зв`язку з тим, що учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
17.  Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 13 травня 2019 року прийняла та призначила цю справу до розгляду у порядку письмового провадження.
 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
18.   11 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено договір № 00390431 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» на вкладний рахунок № НОМЕР_1 з щомісячною виплатою процентів та продовженням строку зберігання, відповідно до умов якого банк приймає від вкладника кошти в сумі 16 000,00 доларів США та зобов`язується повернути вклад і сплатити проценти за користування вкладом на умовах та в порядку, передбачених цим Договором, на строк з дати внесення вкладником коштів до дати повернення вкладу 
(14 березня 2016 року), з процентною ставкою за вкладом 13 % річних.
19.  На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.
20.  Відповідно до заяви позивача на виплату коштів по договору Фондом 
10 березня 2017 року було здійснено два перекази коштів: у сумі 197 322,91 грн на рахунок № НОМЕР_2 у відділенні АБ «Укргазбанк» та переказ коштів у сумі 
2 677,09 грн на рахунок № НОМЕР_3 у відділенні АБ «Укргазбанк».
21.   ОСОБА_1 16 червня 2017 року звернувся до уповноваженої особи Фонду з листом про зобов`язання банку перерахувати на його рахунок залишок суми за договором у розмірі 147 824,62 грн та зобов`язати банк перерахувати на його рахунок додатково 27 248,00 грн. Така сума є розрахунком доходності депозиту за базовою умовою відповідно до пункту 2.2 договору, процентна ставка якого становить 13 % на суму 16 000,00 доларів США, оскільки була нарахована до моменту введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк».
22.  Листом від 19 липня 2017 року № 60-02/6177-Л ПАТ «Платинум Банк» повідомив, зокрема, що кошти в сумі 200 000,00 грн були включені до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Щодо повернення коштів у частині, що перевищує суму, гарантовану Фондом, повідомлено, що частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.
23.  Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо невиплати залишкової суми вкладу та відсотків по ньому, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
24.  Згідно із частиною другою статті 2 КАС (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо не зазначено інше) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
25.  За визначенням пункту 7 частини першої статті 3 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
26.  Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
27.  Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
28.  Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних рішень), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
29.  Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
30.  Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
31.  Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
32.  За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.
33.  Згідно з частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
34.  Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.
35.  На підставі частин першої та другої статті 6 зазначеного Закону в межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.
36.  Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.
37.  У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина шоста статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
38.  Нормами статті 27 цього Закону установлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. 
39.  Відповідно до частини першої статті 28 цього Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
40.  Таким чином, гарантії Фонду є гарантіями держави, передбаченими Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодувань сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження щодо виведення з ринку неплатоспроможних банків.
41.  Спір щодо права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду у сумі, що не перевищує 200 000 грн (якщо адміністративна рада Фонду згідно з пунктом 17 частини першої статті 9 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування), є публічно-правовим і пов`язаний з виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування. А тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. 
42.  Такі висновки Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висловлювала, зокрема, у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16, 
від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 20 червня 2018 року у справі № 820/3664/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 592/13020/17, 
від 27 березня 2019 року у справі № 826/6930/15, від 03 липня 2019 року у справі № 813/576/15 та інших.
43.  Разом з тим предметом спору у цій справі є кошти, які перевищують гарантовану державою суму відшкодування, оскільки, як установлено судами та не заперечується позивачем, Фондом 10 березня 2017 року було здійснено виплати з відшкодування коштів за договором депозиту на рахунки позивача в сумі 197 322,91 грн та в сумі 2 677,09 грн (всього 200 000 грн) у відділенні АБ «Укргазбанк».
44.  Положеннями статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. 
45.  Як убачається із відповіді від 06 червня 2017 року, наданої ПАТ «Платинум Банк» на запит позивача, на підставі рішення Правління Національного банку України 
від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення 
від 24 лютого 2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (т. 1, а. с. 54, зворот).
46.  Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.
47.  Статтею 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено повноваження Фонду безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, Фонд або уповноважена особа Фонду: 1) здійснює повноваження органів управління банку; 2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
48.  Також згідно з пунктом 4.20 глави 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до цього Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату початку процедури ліквідації банку.
49.  Відповідно до пункту 4 частини першої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів: вимог вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.
50.  За приписами частини першої статті 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.
51.  Таким чином, вкладники, які отримали гарантоване державою відшкодування за вкладами в сумі 200 000 грн, у разі, якщо їх кредиторські вимоги перевищують таку суму, мають право в установленому статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку звернутися до уповноваженої особи Фонду із заявою про включення їх до реєстру вимог кредиторів.
52.  Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у цій справі правовідносини, щодо яких виник спір, не пов`язані з виконанням відповідачем повноважень, обумовлених участю особи в системі гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки задоволення кредиторських вимог здійснюється у порядку, визначеному статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна банку, і не стосується відшкодування вкладнику гарантованої державою суми коштів за вкладами.
53.  Заявлені у цій справі позовні вимоги не пов`язані з виплатою гарантованої державою суми відшкодування (позивач таке відшкодування вже отримав), а зумовлені невиконанням банком зобов`язань за договором депозиту щодо повернення суми вкладу, яка перевищує встановлений законом граничний розмір гарантованого державою відшкодування за вкладом.
54.  З огляду на викладене спір є приватноправовим.
55.  Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 727/8505/15-ц, 
від 18 квітня 2018 року у справі № 826/7532/16, від 23 травня 2018 року у справі № 811/568/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/17365/15-ц, 
від 16 січня 2019 року у справі № 761/4442/17 та інших.
 
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
56.  З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстацій про те, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. 
57.  Доводи касатора щодо неналежності цієї справи до юрисдикції адміністративних судів знайшли своє підтвердження під час її розгляду в суді касаційної інстанції.
58.  Водночас решті доводів касаційної скарги суд не надає оцінку з огляду на те, що такі доводи стосуються суті спору, а отже - не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
59.  Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій підтвердилися під час перегляду справи Великою Палатою Верховного Суду.
60.  Відповідно до пункту 5 частини першої статті 349 КАС (у чинній редакції) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
61.  За правилами частини першої статті 354 КАС (у чинній редакції) суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
62.  Відповідно до частини шостої статті 139 КАС (у чинній редакції) якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
63.  Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 19, 345, 349, 354 356, 359 (у чинній редакції) КАС, Велика Палата Верховного Суду
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
1. Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» задовольнити частково.
2. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року скасувати.
3. Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії- закрити.
4. Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Т. О. Анцупова | | Л. М. Лобойко
| С. В. Бакуліна | | Н. П. Лященко
| В. В. Британчук | | О. Б. Прокопенко
| Ю. Л. Власов | | В. В. Пророк
| М. І. Гриців | | Л. І. Рогач
| Д. А. Гудима | | В. Ю. Уркевич
| Ж. М. Єленіна | | О. Г. Яновська
| О. С. Золотніков | |