Постанова
Іменем України                                                            
 
28 серпня 2019 року 
м. Київ
 
справа № 725/893/17
провадження № 61-31393св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., 
 
учасники справи: 
позивач - заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Чернівецької митниці Державної фіскальної служби,  
відповідач - ОСОБА_1 , 
третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області, поданої в інтересах держави в особі Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2017 року у складі судді Войтуна О. Б. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Яремка В. В., Кулянди М. І.,    Перепелюк І. Б.
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог та рішень судів
 
У лютому 2017 року заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Чернівецької митниці Державної фіскальної служби (далі - Чернівецька митниця ДФС) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - ГУ ДФС у Чернівецькій області), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. 
 
Позов мотивований тим, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України (далі - КК України), у зв`язку із закінченням строку давності та провадження у справі закрито.
 
При винесені ухвали судом встановлено, що ОСОБА_1 , який є громадянином трьох держав, з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягали сплаті у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України, ним, як резидентом України, за період із 28 вересня 2013 року по 12 травня 2014 pоку умисно, використовуючи паспорти громадянина Республіки Молдова, ввезено на митну територію України сім транспортних засобів у режимі «тимчасове ввезення терміном на 1 рік», які після спливу вказаного терміну за межі митної території України не вивіз, чим порушив вимоги частини третього статті 380 Митного кодексу України (далі - МК України).
 
За таких обставин, відповідач умисно ухилився від сплати митних платежів, які підлягали сплаті у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України для вільного використання у розмірі 859 528,53 грн.
 
Оскільки ухвалою суду від 19 жовтня 2016 року цивільний позов у межах кримінального провадження залишено без розгляду, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Чернівецької митниці ДФС 859 528,53 грн на відшкодування шкоди, заподіяної злочином. 
 
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2017 року у задоволенні позову прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Чернівецької митниці ДФС відмовлено. 
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем факту наявності у відповідача заборгованості зі сплати податків та зборів.  
 
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора  Чернівецької області, поданої в інтересах держави в особі Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, відхилено. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2017 року залишено без змін.
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ухвала суду про звільнення відповідача від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, не свідчить про заподіяння відповідачем майнової шкоди державі у розмірі несплачених обов`язкових платежів. У справі не встановлено факту незаконного ввезення або вивезення відповідачем транспортних засобів, а тому посилання позивача на положення статті 296 МК України є безпідставним. 
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників
 
У вересні 2017 року заступник прокурора  Чернівецької області в інтересах держави в особі Чернівецької митниці ДФС подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2016 року набрала законної сили, не оскаржена відповідачем та підтверджує наявність всіх складових деліктного правопорушення у діях відповідача відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України. Висновок судів про те, що вказана ухвала не є доказом завдання відповідачем шкоди, внаслідок вчиненого злочину, не ґрунтується на нормах цивільного та кримінального законодавства. Висновок судів про те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки контролюючим органом не винесено повідомлення-рішення є необґрунтованим, оскільки ГУ ДФС у Чернівецькій області та Чернівецька митниця ДФС підтвердили факт ухилення відповідача від сплати обов`язкових платежів на суму 859 528,53 грн, проте винесення податкових повідомлень-рішень можливе лише на підставі вироку суду. 
 
У жовтні 2017 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли заперечення на касаційну скаргу, уяких заявник просить відхилити указану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.
 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У червні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Фактичні обставини справи
 
Судами встановлено, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці         від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою         статті 212 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та відповідне кримінальне провадження закрито.
 
Під час розгляду вказаного кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_1 одночасно є громадянином трьох держав, а саме: України, Республіки Молдова та Республіки Румунія, за період із 28 вересня 2013 року по 12 травня 2014 року, діючи умисно у порушення частини третьої статті 380 МК України шляхом використання паспортів громадянина Республіки Молдова, ввіз на митну територію України сім легкових автомобілів марки «DaimlerChrysler MB211», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; «VolkswagenРolo», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; «FordMaversck», реєстраційний номер НОМЕР_8 ; «OpelOmega», реєстраційний номер НОМЕР_5 ; «LandRover» реєстраційний номер      НОМЕР_6 ; «MitsubishiPajero», реєстраційний номер НОМЕР_7 , у режимі «тимчасове ввезення терміном на 1 рік», які після закінчення вказаного терміну за межі митної території України не вивіз, чим умисно ухилився від сплати митних платежів на суму 859 528,53 грн, які підлягали сплаті у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України для вільного використання.
 
Постановами головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління митних розслідувань Департаменту організації протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України                   від 06 лютого 2017 року щодо перевищення ОСОБА_1 встановленого частиною першою статті 380 МК України строку тимчасового ввезення транспортних засобів марки «DaimlerChrysler MB211», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; «VolkswagenРolo», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; «FordMaversck», реєстраційний номер НОМЕР_8 ; «OpelOmega», реєстраційний номер НОМЕР_5 , скасовані постанови Чернівецької митниці ДФС від 03 січня 2017 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 481 МК України, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн за кожне правопорушення окремо, провадження у справі про порушення митних правил закрито. 
 
Щодо перевищення встановленого частиною першою статті 380 МК України строку тимчасового ввезення транспортних засобів марки «LandRover», реєстраційний номер НОМЕР_6; «MitsubishiPajero», реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_1 постановами заступника начальника Чернівецької митниці ДФС від 18 вересня 2015 року визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 481 МК України, та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн за кожне правопорушення окремо. Згідно з постановами державного виконавця від 01 вересня 2016 року у зв`язку із сплатою боржником заборгованості, виконавче провадження закінчено.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга заступника прокурора Чернівецької області, поданої в інтересах держави в особі Чернівецької митниці ДФС, не підлягає задоволенню із таких підстав.
 
Під цивільно-правовою відповідальністю розуміють встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов`язків, зобов`язань, що пов`язані з порушенням суб`єктивних цивільних прав другої сторони.
 
Однією із форм цивільно-правової відповідальності є відшкодування шкоди. 
 
Пунктом 22 статті 92 Конституції України закріплено, що виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.
 
Отже, Конституцією України визначені джерела права, якими можуть встановлюватися вказані види юридичної відповідальності, - виключно закони України. 
 
Спеціальним нормативно-правовим актом у сфері справляння податків та зборів є Податковий кодекс України (далі - ПК України), згідно з пунктом 1.1 статті 1 якого ним регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків та зборів, зокрема відповідальність за порушення податкового законодавства. 
 
Так, пунктом 109.2 статті 109 ПК України встановлено, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушення вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
 
Відповідно до пункту 111.1 статті 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова, адміністративна та кримінальна. 
 
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що передбачений пунктом 111.1 статті 111 ПК України перелік видів юридичної відповідальності за порушення податкового законодавства є вичерпним, а отже, за порушення законів з питань оподаткування застосування цивільно-правової відповідальності не передбачено. 
 
 Згідно з частиною другою статті 2 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що чинним законодавством України не встановлено правових підстав для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності за порушення податкового законодавства. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Зважаючи на викладене, висновок судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову по суті є правильним. 
 
Доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки по своїй суті зводяться до неправильного тлумачення заявником норм матеріального права України.  
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області, поданої в інтересах держави в особі Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, залишити без задоволення.
 
Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Судді: | О. В. Ступак
| І. Ю. Гулейков
| Г. І. Усик