Постанова
Іменем України
 
10 жовтня2019 року
м. Київ
 
справа № 456/489/17
провадження № 61-10759св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - ОСОБА_2 , Стрийська міська рада Львівської області, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 травня 2019 року у складі судді Курій Н. М.,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст заявлених вимог
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.
Заява мотивована тим, що у провадженні суду перебуває справа за її позовом до ОСОБА_2 про скасування незаконних рішень органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право приватної власності на частину житлового будинку, визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом.
Відповідач під час розгляду цієї справи в суді зареєстрував належну йому - спірну частину житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , за іншою адресою, а саме, АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 вчиняє дії, що призводять до порушення її прав власника і спадкоємця. Крім того, відн неодноразово заявляв, що після державної реєстрації продасть належну йому частину житлового будинку іншій особі.
Просила заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які будівельні роботи, руйнувати, знищувати, перебудовувати нерухоме майно, а саме, житловий будинок з належними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти арешт на вказаний будинок.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02 квітня 2019 року про забезпечення позову відмовлено.  
Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю законних підстав для забезпечення позову.
Короткий зміст ухвали апеляційної інстанції
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 травня 2019 року апеляційну скаргу подану та підписану представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року повернуто ОСОБА_3 . 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що апеляційна скарга підписана ОСОБА_3 , відомості про статус якої як адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, доказів на підтвердження не надано. 
Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі
ОСОБА_1 подала касаційні скарги, у яких просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 травня 2019 року про повернення апеляційної скарги, поданої та підписаної представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року, передати апеляційну скаргу ОСОБА_3 до Львівського апеляційного суду для відкриття провадження та розгляду по суті. 
В обґрунтування зазначила, що провадження у справі судом першої інстанції відкрито 07 березня 2017 року за правилами ЦПК України в редакції закону № 1533-VIII від 20 вересня 2016 року. Дія нотаріальної довіреності представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не припинена. Висновок суду, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати суд зробив з прямим порушенням статті 58 Закону України «Про нотаріат» та частини першої статті 248 ЦК України. 
 
Аргументи учасників справи
Інші учасники справи відзив на касаційну скаргу не надали. 
Рух справи у суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 456/489/17, витребувано зазначену цивільну справу з суду першої інстанції. 
15 липня 2019 року цивільна справа № 456/489/17 надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1, та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 01 січня 2018 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Згідно підпункту 18 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV«Перехідні положення» Конституції України.
З 01 січня 2018 року представництво у судах апеляційної інстанції в справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами. Якщо провадження розпочате до 30 вересня 2016 року, то представництво у судах апеляційної інстанції може здійснюватися представниками, які не мають статусу адвоката.
Судом встановлено, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 від              02 квітня 2019 року про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року оскаржили ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга підписана  ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності № 672 від 11 червня 2018 року.
Провадження у даній справі відкрито 07 березня 2017 року, тому представництво в апеляційному суді у цьому провадженні здійснюється за правилами, які діють після набрання чинності Законом України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», тобто з обов`язковою участю адвоката, як представника.
Відповідно до  вимог статті 60 ЦПК України (в редакції 2017 року) представником у суді може бути адвокат або законний представник. 
Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. 
Дана справа не відноситься до категорії справ, визначених у статті 60 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
Оскаржене судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу апеляційного суду без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                             І. О. Дундар
                                                            
                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
В. І. Крат