ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року 
м. Київ

Справа №  917/1407/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Зуєв В. А., Могил С. К.,  

за участю секретаря судового засідання:  Мартинюк М. О..,
за участю представників сторін:
позивача  - не з`явився,
відповідача  - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 (судді: Гетьман Р. А., Россолов В. В., Хачатрян В. С.) і рішення Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 (суддя: Кульбабко М. М.) у справі

за позовом Управління з питань комунального майна та земельних відносин Лубенської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест"

про визнання договору оренди землі укладеним,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.1. Лубенська міська рада в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" (далі - ТОВ "АТБ-Інвест") про визнання укладеним договору оренди землі на земельну ділянку площею 0,1707 га, кадастровий номер 5310700000:06:006:0099, що знаходиться в м. Лубни на пл. Ярмаркова, 30-а в редакції, запропонованій орендодавцем, посилаючись на те, що відповідач користується земельною ділянкою комунальної власності без документів, які посвідчують право користування землею.

1.2. Відповідачем 23.10.2017 подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що не отримував від позивача пропозицію укласти договір, а позивач, зловживаючи своїми правами, оминаючи переговорний процес щодо узгодження договірних умов, намагається в судовому порядку нав`язати свої умови. 06.11.2017 відповідачем подано доповнення до відзиву, в якому вказано, що позивачем пропущено строк позовної давності, а тому просить суд відмовити у позові.

2. Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 позов задоволено. Визнано укладеним договір в редакції, визначеній у рішенні. Стягнуто з ТОВ "АТБ-Інвест" на користь Управління з питань комунального майна та земельних відносин Лубенської міської ради 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

2.2. Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що неоформлення документів на право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне відповідачу нерухоме майно, є доведеним фактом та виникло з вини відповідача внаслідок його бездіяльності, отже, позовні вимоги відповідають нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підтверджені належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню.

2.3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 рішення Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 залишено без змін. 

2.4. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що згідно з частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Відповідач є власником нерухомості, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Лубни, пл. Ярмаркова (пл. Жовтнева) буд. 30-А. Однак, у порушення наведених норм закону, відповідач належним чином не оформив право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне йому нерухоме майно. Посилаючись на статті 13, 14 Конституції України, статті 177, 181, 324 Цивільного кодексу України, статтю 148 Господарського кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації прав власників земельних ділянок. Таким чином, позивач має право на укладення договору оренду землі з відповідачем за рішенням суду, оскільки позивачем дотримано процедуру переддоговірного спору, надано відповідачу примірник договору для підписання і позивач, не отримавши примірника, підписаного сторонами договору, правомірно звернувся до суду.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погодившись із постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 і рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017, ТОВ "АТБ-Інвест" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 і рішення Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017, справу передати на новий розгляд.

3.2. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень. Наголошує, що при розгляді справи не взято до уваги, що спірна земельна ділянка не набула цивільної оборотоздатності, а тому відсутні підстави для укладення договору оренди земельної ділянки.

3.3. Лубенська міська рада надіслала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що рішення судів є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги надуманими та безпідставними. Судами правильно встановлено обставини справи, а спірна ситуація склалася з вини відповідача через те, що він не виконав рішення Лубенської міської ради та в порушення земельного законодавства не уклав договір оренди землі у встановлені строки. 

4.  Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1.  Господарські суди попередніх інстанцій установили, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.03.2010 ТОВ «АТБ-Інвест» є власником нерухомого майна, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Лубни, пл. Ярмаркова (пл. Жовтнева,  буд. 30-А). Майно розташоване на земельній ділянці площею 0,1693 га.

4.2. У зв`язку з придбанням нежитлового приміщення, ТОВ «АТБ-Інвест» звернулось до Лубенської міської ради з листом від 07.04.2010 за №6/07-04, в якому просило дозволити розробити технічну документацію із землеустрою та передати в оренду земельну ділянку площею 0, 1693 га, що розташована за адресою: м. Лубни, пл. Ярмаркова, 30-А.

4.3. Рішенням 58 сесії Лубенської міської ради V скликання від 26.08.2010 «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення», п. 36 якого вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення на пл. Ярмарковій, 30-А, на загальну площу 0,1693 га та передати дану земельну ділянку в оренду терміном на п`ять років ТОВ «АТБ-Інвест» згідно ст. 93 Земельного кодексу України за цільовим призначенням - землі комерційного використання.

4.4. 2 сесією Лубенської міської ради VI скликання 23.11.2010 прийнято рішення «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення», п. 22 якого вирішено внести зміни до п. 36 рішення Лубенської міської ради від 26.08.2010 «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення» щодо площі земельної ділянки ТОВ «АТБ-Інвест» та викладено його в новій редакції:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення на пл. Ярмарковій, 30-А, загальною площею 0,1707 га ТОВ «АТБ-Інвест» (юридична адреса: Дніпропетровська обл., смт. Ювілейне, вул. Теплична, 27с);

- припинити право оренди ПП «ВБФ «Лубни-Будмайдан» на земельну ділянку на пл. Ярмарковій, 30-А, загальною площею 0,1693 га у зв`язку з переходом права власності на будівлі та споруди ТОВ «АТБ-Інвест»;

- згідно зі статтею 93 Земельного кодексу України передати в оренду терміном на 5 років ТОВ «АТБ-Інвест» земельну ділянку на пл. Ярмарковій, 30-А, загальною площею 0,1707 га за цільовим призначенням - землі комерційного використання.

4.5. Пунктом 27 вказаного рішення зобов`язано юридичних осіб в місячний термін укласти з міською радою договір на оренду землі та зареєструвати право власності в установленому законодавством порядку.

4.6. Станом на липень місяць 2017 року договір оренди земельної ділянки відповідачем не укладено, орендна плата не справляється.

4.7. Лубенська міська рада 07.06.2017 направила ТОВ «АТБ-Інвест» проект договору оренди в двох примірниках для підписання, однак відповідач договір не оформив, продовжує користуватись земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Відповідні обставини зумовили подання позову.

5. Позиція Верховного Суду

5.1.  Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

5.2. Предметом позову у справі є вимога Лубенської міської ради в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин до ТОВ "АТБ-Інвест" про визнання укладеним договору оренди землі на земельну ділянку площею 0,1707 га, кадастровий номер 5310700000:06:006:0099, що знаходиться в м. Лубни на пл. Ярмаркова, 30-а.

5.3. Відповідно до пункту 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

5.4. Згідно із статтею 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

5.5. Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, в томі числі і надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Тобто, розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття відповідних рішень як результат свого волевиявлення.

5.6. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

5.7. Частиною 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування-орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про те, що надання земельної ділянки із земель комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення місцевої ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі». При цьому підставою набуття відповідного права користування земельною ділянкою є саме рішення ради, на підставі якого відповідно до ст. 125 ЗК України оформляється право оренди земельної ділянки шляхом укладення договору.

5.8. Відповідно до вимог чинного законодавства України обов`язковою умовою використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, певних правових підстав для користування землею. У спірних правовідносинах необхідним є укладення договору оренди землі. 

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

5.9.  А згідно з частиною 1 статті 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

5.10. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про доведеність позивачем права на укладання договору оренди землі з відповідачем за рішенням суду, оскільки позивачем дотримано процедуру переддоговірного спору.

5.11. Щодо посилань скаржника на те, спірна земельна ділянка не набула цивільної оборотоздатності, а отже, відсутні підстави для укладення договору оренди земельної ділянки, суд апеляційної інстанції  правильно зазначив, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: 5310700000:06:006:0099. Також у вказаному Витязі зазначені: дата державної реєстрації земельної ділянки -  01.04.2011; форма власності - комунальна власність (а.с. 14, т.1).

Крім того, як правильно вказав суд апеляційної інстанції,  відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Згідно з  нормами законодавства, реєстрацію похідних речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності (постійного користування, оренди, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису)) тощо можна одночасно з реєстрацією похідного речового права на земельну ділянку.

5.12. Що стосується доводів відповідача про недопустимість стягнення орендної плати за попередній період, то ці умови договору не суперечать нормам чинного законодавства, оскільки норма статті 631 Цивільного кодексу України дозволяє поширювати умови договору на відносини сторін, що виникли до його укладення, а відповідач користувався земельною ділянкою до укладення договору оренди.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суди  правильно застосували норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень відсутні.

6. Висновки Верховного Суду

6.1.  Відповідно до   статті 236 Господарського процесуального кодексу України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2.  Частиною 2   статті 287 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі  статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.3.  За змістом пункту 1 частини 1  статті 308 Господарського процесуального кодексу України    суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.4.  Відповідно до частини 1  статті 309 цього Кодексу  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.5.    З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що постанова і рішення господарських судів попередніх інстанцій у цій справі ухвалені із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

6.6.  Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися господарські суди попередніх інстанцій, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом  статті 300 Господарського процесуального кодексу України  не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим відсутні  підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у справі  № 917/1407/17.

7. Розподіл судових витрат

7.1.  Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14  статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями  300,   301, пунктом 1 частини 1 статті   308, статтями  309,   314,   315,  317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 і рішення Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 у справі № 917/1407/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          В. А. Зуєв 

                                                                                                                   С. К. Могил