П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
21 серпня 2019 року
м. Київ
 
Справа № 826/6927/17
Провадження № 11-349апп19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року (судді Губська Л. В., Епель О. В., Степанюк А. Г.) у справі № 826/6927/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни(далі - уповноважена особа, Фонд, АТ «КБ «Надра» відповідно) про зобов`язання вчинити дії та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.        У травні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до уповноваженої особи, у якому просили зобов`язати відповідача внести їх кредиторські вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «КБ «Надра».
2.        На обґрунтування заявлених вимог позивачки зазначили, що відповідач протиправно не включив їх вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «КБ «Надра» за вкладами, які були успадковані ними, оскільки строк для включення до реєстру кредиторів банку пропущено не з їх вини.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3.                 Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 20 вересня 2018 року задовольнив позов повністю.
4.                 Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 05 грудня 2018 року скасував рішення суду першої інстанції та закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
5.                 Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спір у цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.
6.                 Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження в адміністративній справі, апеляційний суд керувався тим, що задоволення кредиторських вимог здійснюється в порядку, визначеному статтею 52 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна банку, і не стосується відшкодування вкладнику гарантованої державою суми коштів за вкладами, а відтак цей спір підлягає вирішенню на підставі норм Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог
7.        Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачі подали касаційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
8.        Доводи касаційної скарги обґрунтовують, зокрема, тим, що уповноважена особа Фонду є суб`єктом владних повноважень та наділена владними (управлінськими) функціями, тому цей спір має ознаки публічно-правового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
 
Позиція інших учасників справи
9.        У відзиві на касаційну скаргу уповноважена особа, зокрема, зазначила, що оскільки лише Фонду за Законом № 4452-VI доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають із зобов`язань банку перед позивачами, уповноважена особа та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин, а відтак цей спір належить до цивільної юрисдикції. У зв`язку з викладеним відповідач просить відмовити в задоволенні касаційної скарги позивачок.
Рух касаційної скарги
10.   Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 06 лютого 2019 року відкрив касаційне провадження в цій справі, а ухвалою від 03 квітня 2019 року передав її на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасниками справи судового рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
11.   Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 19 квітня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників з огляду на практику Європейського суду з прав людини про доцільність розгляду справи на основі письмових доказів у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01).
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
12.              ОСОБА_3 відкрив поточні та депозитні рахунки у Барському відділенні Вінницької області № 0108 АТ «КБ «Надра».
13.              ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
14.             Після його смерті спадкоємцями за законом є його дружина - ОСОБА_4 та дві дочки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
15.             25 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Барської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 15 жовтня 2015 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого 1/3 частки грошових коштів з відповідними відсотками, що зберігаються у Барському відділенні Вінницької області № 0108 АТ «КБ «Надра» на рахунках на ім`я ОСОБА_3 , передано у спадок ОСОБА_1 
16.             Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 28 березня 2016 року у справі № 125/314/16-ц встановлено факт родинних зв`язків, а саме те, що ОСОБА_2 є рідною дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частки грошових коштів останнього.
17.             Водночас на виконання постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 лютого 2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «КБ «Надра». Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «КБ «Надра» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову І. О. Тимчасову адміністрацію в АТ «КБ «Надра» запроваджено строком на три місяці з 06 лютого по 05 травня 2015 року включно.
18.             Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23 квітня 2015 року № 85 про продовження строку здійснення тимчасової адміністрації в АТ «КБ «Надра» до 05 червня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. до 05 червня 2015 року включно.
19.             Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «КБ «Надра» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «КБ «Надра» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову І. О. строком на 1 рік з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно.
20.             Листом від 16 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «КБ «Надра» із заявою про виплату коштів як спадкоємцю. Проте листом від 16 липня 2015 року № 22-7-19105 банк повідомив позивачку, що її неможливо визначити як спадкоємця у зв`язку з відсутністю оригіналу документа або його нотаріально завіреної копії, що дає право на отримання відшкодування на правах спадщини.
21.             У подальшому, після отримання документів на підтвердження права на спадщину, ОСОБА_1 повторно звернулась до банку із заявою про виплату належних їй на правах спадщини коштів. Однак листами від 02 листопада 2015 року № 22-7-28263 та від 09 вересня 2016 року № 22-7-9323 банк повідомив про неможливість акцептувати вимоги кредиторів, які надійшли після закінчення тридцятиденного строку, встановленого Законом № 4452-VI, оскільки положеннями цього Закону не передбачено поновлення пропущеного строку з поважних причин.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
22.             Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
23.             Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
24.             На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
25.        Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
26.             До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
27.             Як установили суди попередніх інстанцій, позивачки звернулися до суду з позовом до уповноваженої особи, направленим на включення їх кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «КБ «Надра»
28.             Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом № 4452-VI. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
29.             Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
30.             За змістом статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.
31.             Згідно з частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
32.             Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених статтею 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, в тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.
33.             На підставі частини п`ятої статті 34 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
34.             Відповідно до частини другої статті 37 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління та органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.
35.             За приписами частини першої статті 54 Закону № 4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі в процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.
36.             Таким чином, за змістом наведених правових норм на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку, уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
37.             Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.
38.             Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
39.             Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.
40.             Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
41.             Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичних осіб до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються в порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних унаслідок ліквідації та продажу майна банку.
42.             Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI.
43.             Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів.
44.             Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.
45.             Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а заявлені позивачамивимоги випливають із зобов`язань банку за укладеними між спадкодавцем і банком договорами, уповноважена особа у цьому випадку діє як представник сторони договірних відносин.
46.             Згідно із частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
47.             Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
48.             Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
49.             У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
50.             Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження в адміністративній справі, а також те, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, є правильним.
51.        Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/7532/16 (провадження № 11-151апп18), від 23 травня 2018 року у справі № 811/568/16 (провадження № 11-441апп18) та від 23 січня 2019 року у справі № 816/214/16 (провадження 11-1291апп18).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
52.             На підставі пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
53.             Згідно із частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
54.             Оскільки оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції прийнято з додержанням норм процесуального права, а правових висновків суду скаржники не спростували, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков
Судді:                             Н. О. Антонюк                                                 О. Р. Кібенко
                                           Т. О. Анцупова                                                Л. М. Лобойко
                                           С. В. Бакуліна                                                 Н. П. Лященко
                                           В. В. Британчук                                              О. Б. Прокопенко
                                           Ю. Л. Власов                                                      Л. І. Рогач
                                           М. І. Гриців                                                         О. М. Ситнік
                                           Д. А. Гудима                                                             О. С. Ткачук
                                           В. І. Данішевська                                           В. Ю. Уркевич
                                           Ж. М. Єленіна                                                  О. Г. Яновська