ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

30 вересня 2019 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4450/17
Головуючий у першій інстанції - Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/951/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Іванової Г.П., Онищенко О.І.
секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:
заявник - відкрите акціонерне товариство "Лакокраска" м.Ліда
боржник - товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛК-Україна"

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛК-Україна" на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова у складі судді Маслюк Н.В. від 03 липня 2018 року, місце постановлення ухвали м.Чернігів, дата складання повного тексту ухвали 09 липня 2018 року у справі за клопотанням відкритого акціонерного товариства "Лакокраска" м.Ліда про надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09 лютого 2015 року у справі №225-8/2014,

                               В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року відкрите акціонерне товариство "Лакокраска" м.Ліда, Республіка Білорусь звернулось до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі № 225-8/2014. В обґрунтування заявленого клопотання відкрите акціонерне товариство "Лакокраска" м.Ліда вказувало, що рішенням Економічного суду Гродненської області від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛК-Україна" на користь     відкритого     акціонерного    товариства    "Лакокраска"    м.Ліда 754 482,51 євро основного боргу та 199 929,85 євро пені. 03.03.2017 року Економічним судом Гродненської області видано судовий наказ, а 30.06.2017 року ухвалою Економічного суду Гродненської області поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. В рахунок погашення заборгованості ТОВ ''Торговий дім "ЛК-Україна'' сплатило на користь ВАТ ''Лакокраска'' м.Ліда суму в розмірі 42 100 євро. Станом на 11.07.2017 року заборгованість за відвантажену у 2013 році продукцію становить 712 382,51 євро основного боргу та 199 929,85 євро пені. Посилаючись на те, що ТОВ ''Торговий дім "ЛК-Україна'' у добровільному порядку не виконало в повному обсязі судове рішення, ВАТ ''Лакокраска'' м.Ліда просить суд про надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014.          

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.10.2017 року (а.с.30-31, том1) клопотання відкритого акціонерного товариства "Лакокраска"  про дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014 задоволено. Дозволено примусове виконання на території України рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 16.11.2017 року (а.с.144-147, том1) ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.10.2017 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.07.2018 року (а.с.200-202, том1) клопотання відкритого акціонерного товариства "Лакокраска" м.Ліда про дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі № 225-8/2014 - задоволено. Надано дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ЛК-Україна"      на      користь      відкритого     акціонерного     товариства "Лакокраска"   м. Ліда  основного  боргу  в  сумі 621 057,51 євро (що за курсом НБУ - 30,5322 станом на 03.07.2018 року становить 18 962 252 грн. 11 коп.) та пені в сумі 199 929,85 євро (що за курсом НБУ - 30,5322  станом на 03.07.2018 року становить 6 104 298 грн. 17 коп.).

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛК-Україна" просить задовольнити подану апеляційну скаргу, при цьому скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03.07.2018 року. Доводи апеляційної скарги вказують, що при розгляді клопотання заявника суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, і за даних обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 03.07.2018 року підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зазначають, що надаючи дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014, суд першої інстанції порушив вимоги частини 8 статті 467 ЦПК України. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що у оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив суму стягнення як у іноземній валюті, так і в національній валюті, що суперечить нормам процесуального права та положенням статті 19 Конституції України. Доводи апеляційної скарги вказують, що розглядаючи вказане клопотання, суд не має права одночасно визначати суму стягнення як в іноземній валюті, так і в національній. Доводи апеляційної скарги зазначають, що задовольняючи клопотання, суд повинен визначити суму боргу лише в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали. Доводи апеляційної скарги стверджують, що оскільки суд першої інстанції порушив порядок визначення суми стягнення, то необхідно визначити суму стягнення у національній валюті, а також встановити суму заборгованості.    

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2018 року (а.с.241-243, том1) ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.07.2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким клопотання ВАТ "Лакокраска" м.Ліда про надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі № 225-8/2014 залишено без розгляду та повернуто клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Постановою Верховного Суду від 29.05.2019 року касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства ''Лакокраска'' м.Ліда Республіка Білорусь задоволено частково. Постанову апеляційного суду Чернігівської області від 18.09.2018 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.47-52, том2).

В судовому засіданні апеляційного суду представники товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛК-Україна" - адвокат Шамко О.Б., директор Яцюта Т.П. підтримали доводи і вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити. 

В судове засідання апеляційного суду представник відкритого акціонерного товариства "Лакокраска" м.Ліда, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явився. Матеріали справи містять в собі заяву про розгляд справи за відсутності представника відкритого акціонерного товариства ''Лакокраска'' м.Ліда (а.с.56-57, том3). Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛК-Україна", дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Оскаржуваною ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.07.2018 року (а.с.200-202, том1) клопотання відкритого акціонерного товариства "Лакокраска" м.Ліда про дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі № 225-8/2014 - задоволено. Надано дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ЛК-Україна"      на      користь     відкритого     акціонерного      товариства "Лакокраска"   м. Ліда  основного  боргу  в  сумі 621 057,51 євро (що за курсом НБУ - 30,5322 станом на 03.07.2018 року становить 18 962 252 грн. 11 коп.) та пені в сумі 199 929,85 євро (що за курсом НБУ - 30,5322  станом на 03.07.2018 року становить 6 104 298 грн. 17 коп.).

В судовому засіданні суду першої інстанції представник ВАТ ''Лакокраска'' м.Ліда пояснив, що на день розгляду справи судом сума основного боргу становить 621 057,51 євро та 199 929,85 євро пені. 

Ухвала суду першої інстанції від 03.07.2018 року мотивована тим, що відповідно до статті 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та статті 462 ЦПК України рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014 підлягає визнанню та виконанню на території України.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що рішенням Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі № 225-8/2014 за позовом прокурора Лідського району в інтересах ВАТ ''Лакокраска'' (місто Ліда, Республіка Білорусь) до ТОВ ''Торговий дім ''ЛК-Україна'' стягнуто з ТОВ ''Торговий дім ''ЛК-Україна'' на користь ВАТ ''Лакокраска'' (місто Ліда, Республіка Білорусь) 754 482,51 євро основного боргу та 199 929,85 євро пені (а.с.4-5, том 1).
03.03.2015 року на підставі вказаного рішення від 09.02.2015 року Економічним судом Гродненської області (Республіка Білорусь) видано судовий наказ про стягнення з ТОВ ''Торговий дім ''ЛК-Україна'' на користь ВАТ ''Лакокраска'' (місто Ліда, Республіка Білорусь) 754 482,51 євро основного боргу та 199 929,85 євро пені, в якому зазначено, що рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) набрало законної сили 03.03.2015 року, та строк пред`явлення якого ухвалою Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 30.06.2017 року поновлено (а.с.9-11, том 1).
У листі Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 року, адресованому Економічному суду Гродненської області (Республіка Білорусь), вказано, що судове доручення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) про вручення документів ТОВ ''Торговий дім ''ЛК-Україна'' у справі №225-8/2014 (ухвали від 08.10.2014 року про прийняття позовної заяви та порушення провадження у справі та позовної заяви) виконано. На підтвердження вказаного додано ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 року у справі № 911/4440/14 про виконання судового доручення та протокол судового засідання від 19.11.2014 року (а.с.6-8,том1).

Постановою Верховної Ради України від 19.12.1992 року №2889-ХІІ ратифіковано Угоду про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, підписану у місті Києві 20.03.1992 року урядами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - СНД), зокрема, урядами України та Республіки Білорусь (далі - Угода).      

Відповідно до частини першої статті 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Аналогічна норма міститься у частині першій статті 390 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з клопотанням), відповідно до якої рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Згідно з частиною першою статті 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.
Аналогічна норма міститься у частині першій статті 392 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з клопотанням).
Частинами другою, третьою статті 466 ЦПК України передбачено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.
Аналогічна норма міститься у частинах другій, третій статті 394 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з клопотанням).

Відповідно до статті 7 Угоди держави - учасниці СНД взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності.
Статтею 8 указаної Угоди передбачено, що виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої сторони. До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої сторони про процес; виконавчий документ.
Отже, перелік документів, які повинні додаватися до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачений Угодою, стаття 8 якої і підлягає до застосування при перевірці такого переліку документів, які додаються до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.
При цьому, статтею 9 Угоди передбачено підстави, за яких у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопочується виконання рішення, докази того, що: судом держави - учасниці СНД, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі; є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці СНД або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж сторонами, про той же предмет і на тій же підставі; спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом; інша сторона не була повідомлена про процес; закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Як вбачається з матеріалів справи, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України додано судовий наказ Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 03.03.2015 року у справі № 225-8/2014, в якому зазначено, що рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі № 225-8/2014 набрало законної сили 03.03.2015 року.
З ухвали Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 року у справі №911/4440/14 про виконання судового доручення та протоколу від 19.11.2014 року (а.с.7,8,том1) вбачається, що ТОВ ''Торговий дім ''ЛК-Україна'' повідомлено саме про процес розгляду справи, як того вимагає стаття 8 Угоди.

Відповідно до частини другої статті 3 ЦПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.
Згідно з частиною восьмою статті 10 ЦПК України, у разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Статтею 8 Угоди передбачено, що виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої сторони. До клопотання додаються, зокрема, докази про повідомлення іншої сторони про процес.

За даних обставин, перелік обов`язкових документів для звернення із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду для спірних правовідносин визначено саме у статті 8 Угоди, тому і підставою для залишення без розгляду клопотання може бути лише неподання заявником будь-якого із визначених документів.  

Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 03.07.2018 року постановлена судом з додержанням норм права, які регламентують спірні правовідносини, при цьому висновки оскаржуваної ухвали суду узгоджуються із фактичними обставинами справи. За даних обставин судом першої інстанції обґрунтовано задоволено клопотання відкритого акціонерного товариства "Лакокраска" м.Ліда про дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі № 225-8/2014.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги відносно того, що при розгляді клопотання заявника суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, і за даних обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 03.07.2018 року підлягає скасуванню, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 03.07.2018 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.    

Доводи апеляційної скарги зазначають, що надаючи дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014, суд першої інстанції порушив вимоги частини 8 статті 467 ЦПК України. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що у оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив суму стягнення як у іноземній валюті, так і в національній, що суперечить нормам процесуального права та положенням статті 19 Конституції України. Доводи апеляційної скарги вказують, що розглядаючи вказане клопотання, суд не має права одночасно визначати суму стягнення як в іноземній валюті, так і в національній валюті. Доводи апеляційної скарги зазначають, що задовольняючи клопотання, суд повинен визначити суму боргу лише в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали. Доводи апеляційної скарги стверджують, що оскільки суд першої інстанції порушив порядок визначення суми стягнення, то необхідно визначити суму стягнення у національній валюті, а також встановити суму заборгованості.    
Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 03.07.2018 року, виходячи із наступного.  
Відповідно до приписів ч.8 статті 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.
Оскаржуваною ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.07.2018 року (а.с.200-202, том1) клопотання відкритого акціонерного товариства "Лакокраска" м.Ліда про дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014 - задоволено. Надано дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду Гродненської області (Республіка Білорусь) від 09.02.2015 року у справі №225-8/2014 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ЛК-Україна"      на      користь     відкритого     акціонерного      товариства "Лакокраска"   м.Ліда  основного  боргу  в  сумі 621 057,51 євро (що за курсом НБУ - 30,5322 станом на 03.07.2018 року становить 18 962 252 грн. 11 коп.) та пені в сумі 199 929,85 євро (що за курсом НБУ - 30,5322  станом на 03.07.2018 року становить 6 104 298 грн. 17 коп.).
При постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було прийнято до уваги пояснення в судовому засіданні суду першої інстанції представника ВАТ ''Лакокраска'' м.Ліда, який пояснив, що на день розгляду справи судом сума основного боргу становить 621 057,51 євро та 199 929,85 євро пені. Також суд першої інстанції, на виконання приписів ч.8 статті 467 ЦПК України, з врахуванням того, що в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, визначив суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що у оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив суму стягнення як у іноземній валюті, так і в національній, що суперечить нормам процесуального права. На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 03.07.2018 року, оскільки положення ч.8 статті 467 ЦПК України не містять в собі приписів щодо виключення із рішення іноземного суду суми стягнення в іноземній валюті і визначення судом, який розглядає клопотання, суми виключно в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Доводи апеляційної скарги вказують, що оскільки суд першої інстанції порушив порядок визначення суми стягнення, то необхідно визначити суму стягнення у національній валюті, а також встановити суму заборгованості. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 03.07.2018 року, оскільки при постановленні оскаржуваної  ухвали  судом  першої   інстанції   було  дотримано  приписи ч.8  статті  467  ЦПК  України,  а також прийнято до уваги пояснення в судовому засіданні суду першої інстанції представника ВАТ ''Лакокраска'' м.Ліда, який пояснив, що на день розгляду справи судом сума основного боргу становить 621 057,51 євро та 199 929,85 євро пені.    

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 03.07.2018 року, яку судом постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.   

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЛК-Україна" залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 04.10.2019 року. 

Головуючий:                                            Судді: