ПОСТАНОВА
Іменем України

08 жовтня 2019 року 
Київ
справа №523/17594/15-а
адміністративне провадження №К/9901/13688/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М., 

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2016 (головуючий суддя Ступакова І.Г., судді: Вербицька Н.В., Милосердний М.М.) у справі №523/17594/15-а за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Терещук Юрія Вікторовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Терещук Юрія Вікторовича про скасування постанови від 04.11.2015 про порушення митних правил від 12.02.2016 №0288/20917/16, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00грн.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 23.03.2016 позовні вимоги залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2016 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято у справі нове рішення, яким позов задоволено.

Не погоджуючись рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. У касаційній скарзі податковий орган просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2016 та залишити в силі постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 23.03.2016.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що судом апеляційної інстанції неправомірно скасована постанова про порушення митних правил. Податковий орган вказує, що надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті по послугах технічного обслуговування. Наведена причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності. 

Позивач правом подання заперечень на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.06.2016 відкрито касаційне провадження у справі №523/17594/15-а.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.05.2015, через митний пост Львівської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_1 громадянкою України, було ввезено для особистого користування на митну територію України, легковий авто марки «PEUGEOT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , який зареєстрований за юридичною особою у Республіці Польща.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 10.10.2015 №1421/20502/2015 та постанови від 04.11.2015 №1421/20502/2015 ОСОБА_1 на вищезазначеному транспортному засобі слідувала на митну територію України в режимі «транзиту» відповідно до частини першої статті 381 Митного кодексу України, положення якої, регулює виключно ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.

Вважаючи дії відповідача щодо складання протоколу протиправними та протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, митний орган діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт перевищення встановленого статтею 95 Митного Кодексу України строку транзитного перевезення транспортного засобу підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами.

Апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нову постанову, якою позов задовольнив, оскільки при складанні протоколу про порушення митних правил №1421/20502/2015 та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил від 04.11.2015, митним органом безпідставно було визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, оскільки ним було ввезено автомобіль з метою особистого користування, а не комерційного призначення. 

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1421/20502/2015 від 10.10.2015, який складений старшим державним інспектором ВМО №1 м/п Ягодин Волинської митниці Державної фіскальної служби Лівінською В.М., 10.10.2015 з України в напрямку до Республіки Польща на митний пост «Ягодин» - Волинської митниці Державної фіскальної служби заїхала в якості водія автомобіля марки «PEUGEOT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_2 громадянка України ОСОБА_1 .

Під час здійснення митних формальностей, було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ, встановлено, що 15.05.2015 через митний пост Львівської митниці Державної фіскальної служби, громадянкою України ОСОБА_1 ввезено легковий автомобіль марки «PEUGEOT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_2 . Враховуючи наявність інформації в базі даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ було з`ясовано, що даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до частини першої статті 381 Митного кодексу України.

При митному контролі було встановлено, що ОСОБА_1 пред`явила довідку СТО « ОСОБА_2», а саме замовлення - наряд №000001233 від 30.09.2015 про ремонт транспортного засобу.

Правовідносини у справі регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до статей 95, 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України строком: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Статтею 102 МК України передбачено, що такі транспортні засоби повинні бути до закінчення строку транзиту доставлені до органу доходів і зборів для подальшого вивезення за межі митної території України або поміщені в іншій митний режим.

Частиною третьою статті 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до частини першої статті 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання та терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

При цьому пунктом 5 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перевищив встановлений статтею 95 МК України строк транзитного перевезення більше ніж на десять діб, що було виявлено на митному посту «Ягодин» Волинської митниці Державної фіскальної служби 10.10.2015. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження звернення та повідомлення митного органу в межах встановленого строку транзитного перевезення про факт аварії чи дії обставин непереборної сили та неможливість вивезення автомобіля марки «PEUGEOT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_2 , суд першої інстанції правильно встановив факт правомірності дій відповідача.

Апеляційний суд під час розгляду справи дійшов висновку, що при складанні протоколу про порушення митних правил №1421/20502/2015 та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил від 04.11.2015, митним органом безпідставно було визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, оскільки нею було ввезено автомобіль з метою особистого користування, а не комерційного призначення.

Проте, таке твердження суду апеляційної інстанції не є вірним. Судом першої інстанції з`ясовано, що відповідно до протоколу про порушення митних правил від 10.10.2015 №1421/20502/2015 та постанови від 04.11.2015 №1421/20502/2015 ОСОБА_1 на вищезазначеному транспортному засобі слідувала на митну територію України в режимі «транзиту» відповідно до частини першої статті 381 МК України, положення якої, регулює виключно ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України. 

При цьому, факт порушення терміну вивезення зазначеного автомобіля за межі митної території України не заперечується, проте зазначається, що причиною порушення слугували ремонтні роботи, що підтверджуються нарядом від 30.09.2015 №000001233 про ремонт транспортного засобу. Однак надана довідка СТО « ОСОБА_2 Р.В . », вказує лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, та жодних доказів того, що такий відбувся в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, довідка не містить.

З огляду на встановлене, касаційний суд зауважує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

На підставі викладеного, з урахуванням нормативного регулювання, що підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, Верховний Суд має підстави вважати, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що Волинською митницею не було дотримано порядок провадження у справах про порушення митних правил і розгляду відповідної справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 . 

За правилами статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Таким чином, переглянувши судове рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційні скарзі, дають підстави для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи та скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, а тому касаційна скарга Волинської митниці Державної фіскальної служби підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Згідно частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
За вказаних обставин постановлене у справі рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2016 скасувати.

Постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 23.03.2016 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
...........................

...........................

...........................
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
Т.М. Шипуліна
Судді Верховного Суду