П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
9 жовтня 2019 року 
м. Київ
Справа № 361/1478/17
Провадження № 14-301цс19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Лященко Н. П., 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю. 
розглянула в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 4 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Масиву садівничих товариств «Ялинка» (далі - МСТ «Ялинка», Масив), голови правління МСТ «Ялинка» Степаненка Миколи Васильовича, третя особа - Княжицька сільська рада Броварського району Київської області, про визнання недійсним рішення конференції та зобов`язання вчинити дії.
 
1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень
 
1.1.У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МСТ «Ялинка», голови правління МСТ «Ялинка» Степаненка М. В. про: визнання недійсним та скасування рішення звітно-виборчої конференції МСТ  «Ялинка» від 29 травня 2016 року № 1 у частині обрання Степаненка М. В. головою правління; зобов`язання правління МСТ «Ялинка» скликати чергові загальні збори (збори уповноважених); зобов`язання правління МСТ «Ялинка» включити до порядку денного чергових загальних зборів (зборів уповноважених) питання про обрання голови правління МСТ «Ялинка». 
1.2. На обґрунтування позову послався на те, що Степаненко М. В. не є членом МСТ «Ялинка», а відтак не має права бути обраним до органу управління садівничим масивом; питання щодо обрання голови правління належить до компетенції загальних зборів Масиву, а не конференції; рішення про обрання голови правління було прийнято за відсутності кворуму; зазначене рішення впливає на права й обов`язки позивача як члена МСТ «Ялинка». Масив не є громадським об`єднанням і у своїй діяльності повинен керуватися законодавством, що визначає діяльність кооперативів.
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
 
2.1. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення звітно-виборчої конференції об`єднання садівничих товариств - садівничий масив «Ялинка» від 29 травня 2016 року № 1 у частині обрання Степаненка М. В. головою правління цього об`єднання. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
2.2. Суд на підставі наявних у матеріалах справи доказів, керуючись статтями 97, 98, 100 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Законом України «Про кооперацію», Статутом об`єднання садівничих товариств садівничий масив «Ялинка» дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, вказавши, що оскаржуване позивачем рішення прийнято з порушенням процедури проведення загальних зборів об`єднання товариств, натомість решта доводів не прийняті як необґрунтовані.
2.3. Постановою Київського апеляційного суду від 4 лютого 2019 року апеляційну скаргу МСТ «Ялинка» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2018 року задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано. Провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу право на звернення з таким позовом у порядку господарського судочинства.
2.4. Суд апеляційної інстанції вказав, що за положеннями, наведеними в статуті, відповідач є громадським об`єднанням, а спір між членами (членом, учасником) та масивом садівничих товариств як юридичною особою, яка є громадським об`єднанням, пов`язаний із діяльністю такої юридичної особи та  управлінням нею, є корпоративним. Тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, яка діяла на день відкриття провадження у справі, спір підлягав розгляду господарським судом.
3. Вимоги касаційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів
 
3.1.У березні 2019 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 4 лютого 2019 року та залишити в силі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2018 року.  
3.2. На обґрунтування касаційної скарги  ОСОБА_1 послався на порушення апеляційним судом правил юрисдикції, а саме неправильне застосування до цього спору частини четвертої статті 12 та пункту 3 частини третьої статті 20 ГПК України, оскільки у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, якщо стороною у спорі є фізична особа, отже, скаржник указав, що предметом спору у справі є захист прав споживача послуг як члена кооперативу, а тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
4. Надходження касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду
 
4.1.Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 18 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали та надано строк на подання відзиву.
4.2.Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду, а ухвалою від 15 травня 2019 року - передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) з огляду на те, що касаційна скарга містить доводи про порушення апеляційним судом правил предметної юрисдикції.
4.3.Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2019 року справу прийнято до розгляду.

5. Позиція учасників справи
5.1.Учасники справи не скористалися наданим їм процесуальним законом правом подати відзив на касаційну скаргу. 
6. Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
6.1.Суд установив, що ОСОБА_1 є членом МСТ «Ялинка» (земельна ділянка № НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 . 
6.2.Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формуваньМСТ «Ялинка» є юридичною особою, зареєстрованою 22 липня 1992 року; організаційно-правова форма - садівниче товариство; засновники (учасники) МСТ «Ялинка» є садівничі товариства «Берізка-1», «Берізка-2», «Геолог», «Енергія», «Здоров`я», «Журналіст», «Лісова галявина», «Дніпро», «Огоньок», «Облагропром», «Осинка», «Роднік», «Райдуга», «Райдуг», «Факел», «Нейрохірург», «Ялинка-2»; вид діяльності - комплексне обслуговування об`єктів. 
6.3.Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 статуту МСТ «Ялинка», затвердженого загальними зборами від 11 листопада 2000 року (протокол № 21) та зареєстрованого 22 серпня 2001 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, Масив є добровільною місцевою громадською організацією (добровільним громадським неприбутковим формуванням), створеною на основі єдності інтересів його членів, та діє на засадах рівноправності  членів, самоврядування, законності й гласності.  Масив діє на підставі Закону України «Про об`єднання громадян», інших  актів законодавства та цього статуту.  Масив є самостійною юридичною особою з моменту її державної реєстрації. Ця редакція статуту з посиланням на її чинність станом на 29 травня 2016 року надана позивачем і головою правління МСТ «Ялинка» (т. 1,  а. с. 12-18, 111-118).
6.4.З метою виконання статутних завдань і цілей Масив може здійснювати необхідну господарську та іншу комерційну діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій зі статусом юридичної особи (пункт 3.6 статуту).
6.5.Згідно з положеннями розділу V статуту член МСТ «Ялинка» має право брати участь у його діяльності й управлінні справами, обирати й бути обраним в органи управління та контролю Масиву, вносити пропозиції щодо поліпшення його діяльності, усувати недоліки в роботі його органів та посадових осіб; отримувати від посадових осіб Масиву інформацію з будь-якого питання, що стосується його діяльності. 
6.6.Суд установив, що 29 травня 2016 року відбулася звітно-виборча конференція МСТ «Ялинка», за результатами якої прийнято рішення, оформлене  протоколом № 1, про обрання Степаненка М. В. головою правління МСТ «Ялинка» на постійно діючій основі терміном на 5 років. 
6.7. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МСТ «Ялинка» з вимогою визнати недійсним рішення органу управління Масивом, яким обрано його голову правління.
7. Мотиви, з яких виходить Велика Палата Верховного Суду, та застосовані нею положення законодавства
7.1. Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи в межах підстав оскарження, встановлених статтею 389, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
7.2. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
7.3. Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом та розгляду справи судом першої інстанції, установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 19 ЦПК України у чинній редакції.
7.4. Відповідно до статті 1 ГПК України (в редакції, чинній на час вирішення питання про відкриття провадження у справі) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. 
7.5. Разом з тим стаття 12 ГПК України у редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом та розгляду справи судом першої інстанції, як і стаття 20 цього Кодексу у чинній редакції, відносять до кола справ, які підлягають розгляду в господарському суді, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. 
7.6. При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.
7.7. За змістом частин першої - третьої статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.
7.8. У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір - господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
7.9. За змістом статей 83, 85, 86  ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, установлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.
7.10. За змістом частин першої та другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
7.11. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
7.12. Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).
7.13. Громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, є учасниками відносин у сфері господарювання, а відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю належать до господарських відносин (стаття 2, частина шоста статті 3 ГК України).
7.14. На час заснування та реєстрації МСТ «Ялинка» як юридичної особи у 1992 році був чинним Закон України «Про об`єднання громадян», статтею 1 якого було встановлено, що об`єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Об`єднання громадян, незалежно від назви (рух, конгрес, асоціація, фонд, спілка тощо) відповідно до цього Закону визнається політичною партією або громадською організацією. Дія цього Закону не поширюється на релігійні, кооперативні організації, об`єднання громадян, що мають основною метою одержання прибутків, комерційні фонди, органи місцевого та регіонального самоврядування (в тому числі ради і комітети мікрорайонів, будинкові, вуличні, квартальні, сільські, селищні комітети), органи громадської самодіяльності (народні дружини, товариські суди тощо), інші об`єднання громадян, порядок створення і діяльності яких визначається відповідним законодавством.
7.15. Закон України «Про об`єднання громадян» втратив чинність з 1 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про громадські об`єднання», статтею 1 якого встановлено, що громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадська спілка - це громадське об`єднання, засновниками якого є юридичні особи приватного права, а членами (учасниками) можуть бути юридичні особи приватного права та фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.
7.16. Закон України «Про об`єднання громадян» не надавав права громадським організаціям здійснювати господарську діяльність безпосередньо, а лише через створені ними підприємства (стаття 21 зазначеного Закону у редакції, чинній на час заснування та реєстрації Масиву як юридичної особи). 
7.17. Разом з тим як установили суди та вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень статуту МСТ «Ялинка», Масив є добровільним громадським неприбутковим формуванням, заснованим юридичними особами - садівничими товариствами, здійснює такий вид діяльності, як комплексне обслуговування об`єктів; докази внесення його до реєстру як громадського об`єднання відсутні. Масив є самостійною юридичною особою з дати його державної реєстрації, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, штампи, бланки зі своїм найменуванням, може мати символіку, яка затверджується та реєструється у встановленому порядку.
7.18. Тобто ні за способом створення, ні за видом діяльності відповідач не відповідав ознакам, що характеризували б його як об`єднання громадян за законодавством, яке діяло на час створення МСТ «Ялинка». Відсутні також докази відповідності його ознакам громадського об`єднання за Законом України «Про громадські об`єднання».
7.19. Отже, суд апеляційної інстанції не обґрунтував свій висновок про те, що МСТ «Ялинка» є громадським об`єднанням відповідно до положень законодавства. 
7.20. Водночас суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку щодо скасування рішення суду та закриття провадження у справі з огляду на необхідність розгляду цього спору в порядку господарського судочинства, обґрунтовано визначивши, що спір між членом (учасником) юридичної особи та цією ж юридичною особою, пов`язаний з діяльністю та управлінням останньої, є корпоративним, а тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України у редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом та розгляду справи судом першої інстанції,підлягає розгляду господарським судом.
8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
8.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
8.2. За частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
8.3. Оскільки постанову апеляційного суду про закриття провадження у справі прийнято відповідно до вимог наведених вище норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 402-404, 409, 410, 416 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 4 лютого 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач | | | Н. П. Лященко
Судді: | | Н. О. Антонюк | | Л. М. Лобойко
| | Т. О. Анцупова | | В. С. Князєв
| | Ю. Л. Власов | | В. В. Пророк
| | М. І. Гриців | | Л. І. Рогач
| | В. І. Данішевська | | О. М. Ситнік
| | Ж. М. Єленіна | | О. С. Ткачук
| | | | В. Ю. Уркевич
 
Відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України постанова оформлена суддею Рогач Л. І.