ПОСТАНОВА
Іменем України

07 листопада 2019 року 
Київ
справа №309/37/19
адміністративне провадження №К/9901/23958/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 309/37/19
за позовом    ОСОБА_1 
до   Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про   скасування постанови про накладення адміністративного стягнення
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Заверухи О.Б., суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.   У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Бобер Юрія Юрійовича, в якому просив: - визнати протиправною та скасувати постанову № 06/1007-11/1617 від 12.12.2018, прийняту відповідачем у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ОСОБА_1 
2. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою головного інспектора будівельного нагляду від 12.12.2018 його притягнуто до відповідальності, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 69   156,00 грн. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки реконструкцію частини будівлі «Укртелекому» під магазин без дозвільних документів, як зазначено в постанові, він не вчиняв, докази які б підтверджували протилежне, в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Хустський районний суд Закарпатської області ухвалою від 13 лютого 2019 року передав вказану справу за предметною підсудністю до Закарпатського окружного адміністративного суду.
4. 12.06.2019 Закарпатським окружним адміністративним судом замінено первісного відповідача - Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Бобер Юрія Юрійовича на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.
5. Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 12 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовив.
6. Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в даній справі.
7.   Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернув апелянту, у зв`язку з тим, що копія ордеру про надання правової допомоги, який виданий адвокатом Калин В.Ю. не містить назви судового органу в якому надається позивачу правова допомога та адвокат Калин В.Ю. як представник ОСОБА_1 не надав належного ордера на підтвердження своїх повноважень, а саме: всупереч вимогам законодавства до суду подав копію ордеру, у якому не зазначено конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в матеріалах апеляційної скарги відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення позивача реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення через представника Калин В.Ю .
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. 19 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року, в якій просить скасувати вказане рішення суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
9. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в даному випадку, суд апеляційної інстанції допустив надмірний формалізм, позбавивши ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження рішення адміністративного суду, обмежив доступ позивача до правосуддя та побавив позивача можливості в реалізації свого права на судовий захист, шляхом судового розгляду справи учасником справи особисто або через представника.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
10. 22.08.2019 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.
11.   Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі судді-доповідача Стеценка С.Г., суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.
12.   Ухвалою Верховного Суду від 29.08.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 330 КАС України, а саме: до касаційної скарги не додано документа про сплату судового збору. Скаржнику встановлено строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту вручення копії даної ухвали.
13.   Скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.
14.   Ухвалою Верховного Суду від 20.09.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
15.   Ухвалою Верховного Суду від 05.11.2019 закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 07.11.2019.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
17. Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України, юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
18. За змістом частин першої, третьої статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
19. Відповідно до частини першої статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
20. Відповідно до частини першої статті 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
21. В обґрунтування касаційної скарги, представником позивача вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди України утворюють єдину систему. Отже, зазначаючи в ордері про надання правової допомоги у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» у судах всіх інстанцій незалежно від юрисдикції, представником позивача зазначено конкретний орган влади, а не абстрактний, як зазначено в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду, оскільки відповідно до вищезазначеної норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова система України є єдиною, а це свідчить, що адвокат повноважний надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах. Вважає застосування судом апеляційної інстанції ст. 298 КАС України, надмірно формальним підходом.
22. Згідно із частиною четвертою статті 59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   (далі - Закон № 5076-VI).
23. Колегія суддів зауважує, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05.06.2019 по справі № 9901/847/18 зроблено висновок з приводу необхідності зазначати у ордері на представництво адвокатом інтересів учасників справи назву органу, у якому здійснюється представництво, зокрема і назву суду. Висновок Великої Палати Верховного Суду полягає у наступному.
24. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
25. Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.
26. Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.
27. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».
28. Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.
29. Звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та стаття 10 Закону № 1402-VIII) передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
30. Аналогічні приписи щодо необхідності відображати в ордері назву органу, у якому надається правова допомога, містить і Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затверджене Рішенням Ради адвокатів України 12.04.2019 № 41.
31. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановив оскаржувану ухвалу відповідно до зазначеного висновку Великої Палати Верховного суду, а, отже, вірно застосував норми процесуального права, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо їх застосування чи тлумачення.
32. З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що у матеріалах апеляційної скарги відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення позивача реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення через представника Калин В.Ю. , що відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, є підставою для повернення апеляційної скарги.
33.   У відповідності до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
34.   З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення, не допустивши порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
А.І. Рибачук 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду