ПОСТАНОВА
Іменем України

11 вересня 2019 року 
Київ
справа №802/130/15-а
провадження №К/9901/33948/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою скарги ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Курка О. П. (головуючий), Сапальової Т. В., Совгири Д. І.
І. Обставини справи
1. У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, голови Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_2, Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 21 березня 2016 року у задоволенні позову відмовив.
3. Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 31 травня 2016 року скасував постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року та прийняв нову, якою, з-поміж іншого:
3.1. адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково;
3.2. визнав протиправним та скасував розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_2 «Про звільнення ОСОБА_1 » № 87-рн від 31 жовтня 2014 року;
3.3. поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації з дня незаконного звільнення - 31 жовтня 2014 року;
3.4. стягнув з Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на посаді - 71157,81 гривень;
3.5. стягнув з Вінницької районної державної адміністрації на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень;
3.6. стягнув з відповідачів у рівних частинах на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 9872,00 гривень.
4. Вищий адміністративний суд України ухвалами від 17 та 22 червня 2016 року відповідно відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргами Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області та Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року.
5. Так, 20 жовтня 2016 року Вінницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист з виконання згаданої постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 з відповідачів у рівних частинах витрат на правову допомогу в розмірі 9872,00 гривень.
6. Ухвалою від 1 серпня 2017 року Вінницький окружний адміністративний суд, окрім іншого, визнав таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом 29 жовтня 2016 року, про стягнення витрат на правову допомогу з голови Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_2.
7. Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29 серпня 2017 року скасував ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 1 серпня 2017 року в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом 29 жовтня 2016 року, про стягнення витрат на правову допомогу з голови Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_2; у решті ухвалу залишив без змін.
8. Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 2016 року № 198/2016-рп припинив виконання повноважень голови Вінницької районної державної адміністрації, виходив із того, що підставою звернення до суду з адміністративним позовом було порушення трудових прав ОСОБА_1 головою Вінницької районної державної адміністрації Шмігелем Віктором Борисовичем у 2015 році, і те, що останній на момент прийняття постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року був звільнений із займаної посади голови Вінницької районної державної адміністрації, не звільняє його від обов`язку виконати рішення суду.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
9. ОСОБА_2 , уважаючи зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням норм процесуального права, подав касаційну скаргу.
10. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 1 серпня 2017 року.
ІІІ. Оцінка Верховного Суду
11. Згідно зі статтею 259 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) в редакції, яка діяла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».
Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.
Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неприбуття у судове засідання стягувача і боржника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.
Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.
Ухвалу суду за результатами розгляду заяви про виправлення помилки у виконавчому листі, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та про стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим листом може бути оскаржено в загальному порядку.
12. Відповідно до статті 159 КАС України в зазначеній редакції судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
13. З огляду на приписи зазначеної норми процесуального закону, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.
14. Одним із основоположних принципів діяльності влади, який закріплений у Конституції України та конституційних законах, є безперервність влади. Зокрема, цей принцип знайшов відображення у статтях 90, 108, 112, 115 Конституції України. 
Суть цього принципу полягає у тому, що не може бути вакууму у владі. При закінченні або достроковому припиненні повноважень посадових осіб чи владних органів вони продовжують виконувати ці повноваження до набуття повноважень новим складом цих органів чи посадових осіб. Інколи повноваження одного суб`єкта владних повноважень виконує інший. При цьому принцип безперервності влади пов`язаний з принципом наступності влади.
15. Верховний Суд наголошує на тому, що рішення у цій справі ухвалено судом стосовно посадової особи - голови Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_2, а виконавчий лист від 20 жовтня 2016 року видано, зокрема, для примусового виконання судового рішення від 31 травня 2016 року в частині, зокрема, стягнення з цієї посадової особи витрат на правову допомогу, що понесені позивачем під час розгляду справи.
16. У даному випадку суд апеляційної інстанції, дійшовши вищенаведеного помилкового висновку, не проаналізував належним чином обставин справи, не дослідив питання щодо того, яким чином у виконавчому провадженні з виконання згаданого виконавчого листа боржником є фізична особа - ОСОБА_2 , не вивчивши при цьому наявні у справі копії матеріалів відповідного виконавчого провадження.
17. Своєю чергою, суд касаційної інстанції у силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
18. До того ж, як убачається з матеріалів справи, Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 29 вересня 2017 року задовольнив заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, та визнав таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом 20 жовтня 2016 року, про стягнення витрат на правову допомогу з голови Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_2.
19. Відтак, у випадку, що розглядається, залишення в силі ухвали від 1 серпня 2017 року судом касаційної інстанції, як того просить автор касаційної скарги, матиме наслідком ситуацію правової невизначеності.
ІV. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
20. Зважаючи на викладене та приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
21. Апеляційний суд під час нового розгляду апеляційної скарги повинен ретельно дослідити спірні правовідносини із урахуванням викладених у цій постанові висновків та з урахуванням установленого статтею 6 КАС України принципу верховенства права.
VІІ. Судові витрати
22. Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
2. Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року, якою скасовано в частині ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 1  серпня  2017 року, - скасувати, а справу направити до Сьомого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена. 

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    В. М. Бевзенко
                                                                                                                                  Н. А. Данилевич