Постанова
Іменем України 
 
09 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 456/4424/15-ц
провадження № 61-24157св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2016 року у складі судді Шрамка Р. Т. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Шумської Н. Л., Левика  Я. А., Шандри М. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (далі - ПАТ «Львівобленерго») про відшкодування майнової шкоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що 20 листопада 2014 року за місцем його проживання по АДРЕСА_1 внаслідок невідповідності встановленим стандартам напруги в електричній мережі вийшов з ладу холодильник марки «INDESIT BE 44 РІ». 
Цього ж дня він повідомив диспетчера Стрийського району електромереж ПАТ «Львівобленерго» (далі - Стрийський РЕМ ПАТ «Львівобленерго») про підвищення напруги у мережі електропостачання, після проведення представниками відповідача ремонтних робіт напруга у мережі стабілізувалась. Позивач звертався до Стрийського РЕМ ПАТ  «Львівобленерго» для вирішення питання ремонту або компенсації вартості ремонту холодильника, однак йому повідомили про необхідність звернення до БУ № 1 КЕЧ у м. Львів.
Позивач за ремонт холодильника сплатив 2 050 грн, що підтверджується актом про прийняття виконаних робіт від 06 серпня 2015 року та товарним чеком від 01 серпня 2015 року.
Оскільки відповідач неправомірно відмовив йому у відшкодуванні вартості пошкодженого майна, то ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ «Львівобленерго» 2 050 грн, сплачених ним за ремонт пошкодженої техніки.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю зв`язку між причинами перегоряння електроприладу та діями працівників ПАТ «Львівобленерго», а також невстановленням вини відповідача, як обов`язкових передумов для покладення обов`язку з відшкодування збитків саме на ПАТ «Львівобленерго».
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1  відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
 
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що при розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам та обґрунтував висновки, викладені в рішенні, дотримався норм процесуального права, а тому підстави для скасування рішення суду відсутні. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що ремонт холодильника марки «INDESIT BE 44 РІ» здійснювався унаслідок неякісного надання відповідачем послуг з постачання електроенергії.
 
Короткий зміст доводів касаційної скарги та її вимог
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,  ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що вказуючи на відсутність доказів на підтвердження того, що пошкодження холодильника відбулось унаслідок перенапруги електроенергії в мережі квартири позивача, суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у проведенні відповідної експертизи. Також суди помилково врахували пояснення представника відповідача про те, що позивач не надав суду акт-претензію щодо порушення умов договору постачання електричної енергії. Посилання суду першої інстанції на положення постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 є безпідставними, оскільки перенапруга відбулась через неналежне електропостачання, а не внаслідок непереборної сили чи вини споживача.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у березні 2017 року, 
ПАТ «Львівобленерго» заперечувало проти доводів  ОСОБА_1 , а також вказувало на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій.
Зазначено, що позивач не надав суду докази на підтвердження факту заподіяння йому шкоди неправомірними діями відповідача, зокрема, позивачем не надано акт-претензію, який складається у разі порушення енергопостачальником умов договору, що передбачено пунктом 49 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.
Позовна заява не містить відомостей про підприємство, яке здійснювало ремонт холодильника споживача.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року і витребувано із суду першої інстанції цивільну справу № 456/4424/15-ц.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 справу призначено до судового розгляду.
 
Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У травні 2018 року цивільну справу № 456/4424/15-ц передано до Верховного Суду.
 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Черняк Ю. В.
 
Фактичні обставини, встановлені судами
 
Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій установили такі обставини.
 
ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 . 
 
Згідно з листом ПАТ «Львівобленерго» від 14 січня 2015 року № 222-017 та від 11 лютого 2015 року № 222-05 відомо, що 20 листопада 2014 року, близько 10 год. 50 хв. на диспетчерський пункт Стрийського РЕМ ПАТ  «Львівобленерго» надійшли телефонні дзвінки з повідомленям від мешканців будинку АДРЕСА_3 щодо неякісної напруги в електромережі будинку. Черговими працівниками Стрийського РЕМ ПАТ  «Львівобленерго», які прибули на місце для з`ясування обставин появи неякісної напруги в електричній мережі, не було виявлено пошкоджень (через які могла б статися перенапруга) в мережі. Напруга в електричних мережах, до яких підключений будинок АДРЕСА_3 , відповідала допустимим нормам. Перепад напруги стався у внутрішньо будинкових електричних мережах будинку АДРЕСА_3 . Відповідальність за ремонт та експлуатацію внутрішньо-будинкових електричних мереж несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. Жодних звернень стосовно неякісної напруги та виходу з ладу побутової техніки від мешканців АДРЕСА_2 до Стрийського РЕМ ПАТ «Львівобленерго» не надходило. 
 
Крім того, за змістом листа Виконавчого комітету Стрийської міської ради від  24 квітня 2015 року № Т-87/3.22, адресованого ОСОБА_1 , згідно з пунктом 49 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, у разі порушення енергопостачальником умов договору побутовий споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії побутового споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо; пунктами 50-52 вказаних Правил визначено порядок оформлення претензії споживача. Цей лис був надісланий позивачу.
 
Позиція Верховного Суду
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Відносини між споживачами електричної енергії та електропостачальниками регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.
 
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
 
Відповідно до частини другою статті 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.
 
Згідно з пунктами 38, 43, 47, 49-52 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, енергопостачальник зобов`язується забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором; надавати інформацію про послуги, пов`язані з електропостачанням, та про терміни обмежень і відключень; гарантувати безпечне користування послугами, пов`язаними з електропостачанням, за умови дотримання споживачами вимог правил безпечної експлуатації внутрішньої електромережі, електроустановок та побутових електроприладів. Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. Енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, постачання електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договорі, або за шкоду, заподіяну споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а внаслідок дії обставин непереборної сили або з вини споживача. У разі порушення енергопостачальником умов договору споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника протягом 3 днів з дня звернення у містах або 7 днів - у сільській місцевості споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акта, акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три споживачі або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. Акт-претензія споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає споживачеві обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій. У разі відмови енергопостачальника провести необхідні заміри параметрів якості електричної енергії споживач має право сам організувати проведення таких замірів. Проводити заміри параметрів якості електроенергії може організація, яка має відповідні повноваження або дозволи. У цьому випадку енергопостачальник повинен відшкодувати витрати споживача.
 
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що 20 листопада 2014 року за місцем його проживання на АДРЕСА_2 відбулось підвищення напруги в електричній мережі, що призвело до пошкодження електроприладів, встановлених в його квартирі, зокрема: холодильника марки «INDESIT BE 44 РІ», який ним було відремонтовано у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується актом від 06 серпня 2015 року № 140, вартість виконаних робіт становить 2 050 грн.
 
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з відсутності причинно-наслідкового зв`язку між перегорянням холодильника позивача та діями працівників ПАТ «Львівобленерго», а також невстановленням вини відповідача.
 
Аналізуючи підстави звернення до суду з указаним позовом, норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини сторін, зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги ОСОБА_1 та відзиву ПАТ «Львівобленерго», колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій правильними, а доводи касаційної скарги такими, що їх не спростовують.
 
Відповідно до статті 10 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
 
Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
 
Статтею 60 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Таким чином, надання доказів з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.
 
Для настання відповідальності за статтею 1166 ЦК України є необхідною наявність складу правопорушення, а саме: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина заподіювача шкоди.
 
Предметом спору у цій справі є відшкодування шкоди, завданої майну позивача унаслідок перенапруги, яка відбулась у листопаді 2014 року у електромережі будинку по АДРЕСА_3 , що позивач ототожнює з протиправними діями, які полягають у неякісному наданні послуг з електропостачання.
 
Обов`язковою передумовою покладення обов`язку з відшкодування збитків саме на постачальника електричної енергії є встановлення причин перегоряння електроприладів та їх зв`язок із діяльністю постачальника електричної енергії, а також встановлення його вини.
 
Перенапруга у будинку по АДРЕСА_3 відбулась 24 листопада 2014 року. Акт прийняття виконаних робіт № 140 ФОП  ОСОБА_2 датовано 06 серпня 2015 року, він не містить відомостей про виявлені дефекти складових частин холодильника при його обстеженні та дати звернення ОСОБА_1 з метою здійснення ремонту.
 
Доводи ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку з відмовою у призначенні судової електротехнічної експертизи колегія суддів оцінює критично, оскільки судом наведені відповідні мотиви, з яких він виходив під час розгляду клопотання позивача, та останнім у касаційній скарзі не спростовані.
 
Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального права чипорушення норм процесуального права.
 
Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами оскаржуваних судових рішень, які наведені в їх обґрунтування та заявником в процесі розгляду справи не спростовані, а також переоцінки доказів, що на стадії перегляду справи у касаційному порядку нормами чинного ЦПК України не передбачено.
 
Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
 
У такому разі розподіл судових витрат згідно зі статтею 141 ЦПК України не проводиться.
 
Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                 І. А. Воробйова 

                                                                                                            Б. І. Гулько

                                                                                                            Р. А. Лідовець

                                                                                                            Ю. В. Черняк