ПОСТАНОВА
Іменем України
15 листопада 2019 року 
Київ
справа №820/5376/15
адміністративне провадження №К/9901/43914/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Саприкіної І.В.
розглянув у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леда"
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Перцової Т.С., суддів: Жигилія С.П., Дюкарєвої С.В. від 28.02.2017
у справі № 820/5376/15
за позовом ОСОБА_1 
до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області,
треті особи: Харківська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю "Леда",
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У травні 2015 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області, за участю третіх осіб: Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Леда» (далі також - ТОВ «Леда»), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області із застосування у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2013 №216 до земельної ділянки загальною площею 0,0279 га, кадастровий номер: 6310138200:03:005:0003, що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 на підставі договору оренди земельної ділянки, коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки 2,5;
- зобов`язати Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області видати ОСОБА_1 витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,0279 га, кадастровий номер: 6310138200:03:005:0003 із застосуванням змішаного коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки: 0,7 - для земель охорони здоров`я та соціальної допомоги на площу 0,0201 га та 0,1 - для інших відкритих земель в межах населеного пункту на площу 0,0078 га.          
2. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 замінено неналежного відповідача у справі - Управління Держземагентства у місті Харкові Харківської області на належного - Управління Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області (далі також - Управління Держгеокадастру у м. Харкові, відповідач).
3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 адміністративний позов задоволено частково:     визнано протиправними дії Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області із застосування у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2013 №216 до земельної ділянки загальною площею 0,0279 га, кадастровий номер: 6310138200:03:005:0003, що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 на підставі договору оренди земельної ділянки, коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки 2,5; зобов`язано Управління Держгеокадастру у        м. Харкові Харківської області видати ОСОБА_1 витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,0279 га, кадастровий номер: 6310138200:03:005:0003 із застосуванням змішаного коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки з урахуванням судового рішення по даній справі.  У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.          
4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 в частині задоволення позову скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
5. 28.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Леда" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якому просило скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 залишити без змін.
6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.03.2017 відкрито касаційне провадження у справі.
7. У подальшому справу було передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду на підставі підпункту 1 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України       (в редакції       Закону України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів").
8. 02.05.2019 від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає про необґрунтованість постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017.
9. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2019 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Желєзного І.В., суддів Берназюка Я.О., Саприкіної І.В.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі рішення XXV сесії Харківської міської ради ІV скликання від 06.10.2004 №147/04 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів" 19.07.2005 між позивачем та Харківською міською радою укладено договір оренди землі, яким позивачу надано в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме земельну ділянку загальною площею 0,0279 га, у тому числі інших угідь 0,0279 га.
Відповідно до пункту 8 зазначеного договору останній укладено строком на період будівництва до 01.12.2006 (але не пізніше прийняття об`єкта до експлуатації) та для експлуатації цього об`єкта на строк до 01.12.2029.
Згідно з пунктом 15 договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва аптеки (але не пізніше прийняття об`єкта до експлуатації) та для експлуатації цього об`єкта.
Пунктом 16 договору визначено цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови.
11. У подальшому позивач ОСОБА_1 безоплатно передав належні йому на праві власності нежитлові виробничі приміщення (будівлі), розташовані на спірній земельній ділянці, у користування юридичній особі ТОВ «Леда», одним із засновників якої він є.
12. Позивач здійснював операції з нерухомістю на спірній земельній ділянці, передбачені у Додатку 3 до Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем) (чинної на час видачі оскаржуваного витягу), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договору позики приміщення від 05.01.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Леда», та акта здачі-прийому приміщення до зазначеного договору позики.
13. 08.11.2013 Управлінням Держземагентства у м. Харкові Харківської області складено витяг № 216 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 279 кв.м по АДРЕСА_1 для експлуатації аптеки із застосуванням при розрахунку коефіцієнта функціонального використання для земель комерційного використання 2,5.
14. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.12.2013, а також довідки Головного управління статистики у Харківській області від 25.12.2013 видами діяльності ТОВ «Леда» згідно з класифікацією видів економічної діяльності (далі також - КВЕД) є: 21.1 Виробництво основних фармацевтичних продуктів, 21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами, 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки. Основним видом діяльності є 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.
15. У розділі 5 Статуту ТОВ «Леда» зазначено, що метою діяльності товариства є здійснення ринкових відносин та отримання прибутку. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, роздрібна торгівля лікарськими засобами, оптова торгівля парфумними та косметичними товарами, роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; здавання в оренду приміщень, лізинг, інвестиційна діяльність та кредитування тощо.
16. Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.
17. Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014.
ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН
18. В обґрунтування позовних вимоги позивач зазначив, що спірна земельна ділянка відводилась позивачу під будівництво та обслуговування аптеки. Безпосередньо позивач як фізична особа не займається діяльністю, пов`язаною з виробництвом лікарських засобів, оптовою, роздрібною торгівлею лікарськими засобами, а здійснює таку діяльність через ТОВ «Леда». Володіння корпоративними правами не є підприємництвом. Вказав, що він як власник майна має право розпоряджатися ним на власний розсуд, у тому числі передавати у безоплатне користування власній юридичній особі, яка була зареєстрована саме для здійснення виробництва лікарських засобів в умовах аптеки. Пояснив, що реалізація лікарських засобів, вироблених (виготовлених) в аптеках, дозволяється через аптеки та структурні підрозділи суб`єкта господарювання, який є власником аптеки, що їх виробляє (виготовляє). Таким чином, ТОВ «Леда» не може здійснювати виробництво лікарських засобів та не реалізовувати їх у власній аптечній мережі, а тому реалізація лікарських засобів (КВЕД 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах) є не видом діяльності, який підприємство обирає добровільно, а є кваліфікованою необхідністю, адже ТОВ «Леда» є виробничою аптекою. 
19. Представник відповідача під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій у судові засідання не з`являвся, письмових заперечень, пояснень щодо позову судам не надав.
20. Представник третьої особи Харківської міської ради заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на те, що відповідачем правомірно застосовано коефіцієнт функціонального використання у значенні 2,5 при складенні витягу від 08.11.2013 №216, оскільки на земельній ділянці, наданій у користування позивачу ведеться діяльність, яка відноситься законодавством до комерційної. Підстави для застосування змішаного коефіцієнту функціонального використання при здійсненні нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки відсутні.
21. Представник третьої особи ТОВ «Леда» позовні вимоги підтримував, посилаючись на підстави, викладеній у позовній заяві.
ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
22. Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що Управлінням Держземагентства у м. Харкові безпідставно застосовано при наданні нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки коефіцієнт 2,5, оскільки позивач безоплатно передав належні йому на праві власності нежитлові виробничі приміщення (будівлі), розташовані на спірній земельній ділянці, у користування юридичній особі ТОВ "Леда", що виключає застосування показника Кф 2,5, оскільки вказаний коефіцієнт ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності. Діяльність позивача щодо передачі у користування нежитлових приміщень не є операціями з власною нерухомістю, оскільки не має безпосередньою метою отримання прибутку від таких операцій. Окрім цього, діяльність, яка здійснюється на вищевказаній земельній ділянці, не є підставою для віднесення останньої до складу земель комерційного використання, оскільки аптека ТОВ «Леда» відноситься до фармацевтичних (аптечних) закладів, а відтак є закладом охорони здоров`я. Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено суду підстав застосування змішаного коефіцієнта функціонального використання землі (0,7 - для земель охорони здоров`я та соціальної допомоги на площу 0,0201 га та 0,1 - для інших відкритих земель в межах населеного пункту на площу 0,0078 га), а також з того, що обов`язок формування та видання витягу з технічної документації безпосередньо покладено на відповідний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, в даному випадку на відповідача по справі, а відтак, оскільки суд не може здійснювати покладені на Управління Держгеокадастру в м. Харкові владні управлінські функції, вимоги про зобов`язання Управління Держгеокадастру в            м. Харкові видати позивачеві витяг з технічної документації із застосуванням змішаного коефіцієнта (0,7 - для земель охорони здоров`я та соціальної допомоги на площу 0,0201 га та 0,1 - для інших відкритих земель в межах населеного пункту на площу 0,0078 га) не можуть бути задоволені.
23. Харківський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 в частині задоволення позову та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що оскільки спірна земельна ділянка, надана позивачу, класифікується у графі 42 Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженої     наказом Держкомстату України від 05.11.1998 № 377 (далі також - Інструкція №377, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а діяльність, яка проводиться ТОВ «Леда» на спірній земельній ділянці, направлена на отримання прибутку, відповідачем при обчисленні нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки обґрунтовано застосовано коефіцієнт 2,5 як для земель комерційного використання, а не змішаний з урахуванням коефіцієнта 0,7 як для земель охорони здоров`я.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЯСНЕНЬ ДО НЕЇ
24. У касаційній скарзі третя особа ТОВ «Леда» не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не враховано, що згідно з рішенням Харківської міської ради від 06.10.2004 №147/04 ОСОБА_1 передано функції замовника на будівництво об`єкта по                        АДРЕСА_1 зі зміною функціонального призначення під аптеку. Позивач вирішив здійснювати виробництво лікарських засобів шляхом створення юридичної особи ТОВ «Леда», яке отримало відповідну ліцензію на виробництво та роздрібну торгівлю лікарськими засобами. Реалізація лікарських засобів (КВЕД 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах) не є видом діяльності, який підприємство обирає добровільно, а є необхідністю, оскільки ТОВ «Леда» є виробничою аптекою. Судом апеляційної інстанції не враховано ту обставину, що сума вагових характеристик, яка встановлена для факторів при визначенні вартості одного квадратного метра земель населених пунктів повинна дорівнювати 1, однак у витязі №216 від 08.11.2013 коефіцієнт Км2, який визначається як добуток по факторних оцінках з урахуванням характеристики кожного з факторів, становить 2,6.
25. У додаткових поясненнях до касаційної скарги позивач у справі ОСОБА_1 зазначає, що оскільки на час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була відсутня інформація про те, що на такій буде розташована ТОВ «Леда», посилання суду апеляційної інстанції на те, що віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням необхідно здійснювати згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.1998 № 377, та з урахуванням кодів КВЕД ТОВ «Леда», є помилковими. Інформація, зазначена у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2013 №216 повинна ґрунтуватись на відомостях з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ще у 2004 році, коли ТОВ «Леда» не використовувало об`єкти нерухомості, що знаходяться на земельній ділянці, щодо якої було видано вказаний витяг.
VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
26. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
27. Згідно з частиною 2  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
28. Відповідно до положень частини 2 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
29. Частиною 1 статті 206 Земельного кодексу України  передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.
30. Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 201 Земельного кодексу України     грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.
31. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" (тут і далі - у редакції, чинній на час спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; рентний дохід - дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки.
32. Частиною 5 статті 5 вказаного Закону передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за  законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується  за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок  згідно із законом,  орендної  плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського  виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
33. Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових  актах,  що  встановлюють  порядок проведення  оцінки земель,  організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової  оцінки  земельних  ділянок,  вимоги  до них,  порядок їх виконання. Нормативно-правові акти з проведення оцінки земель, які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України.
34. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
35. Згідно зі статтею 18 цього Закону  нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться на землях, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5 - 7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до          Закону України «Про землеустрій».
36. У відповідності до частин 1, 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
37. У відповідності до статті 23 Закону України "Про оцінку земель" виготовлена технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
38. Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006                       № 18/15/21/11, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.04.2006                  № 388/12262, (тут і далі - Порядок, в редакції, чинній на час спірних правовідносин) в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель. 
Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою 8. 
Нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою  Цн = В х Нп : Нк х Кф х Км, де  Кф є коефіцієнтом, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо); Км є коефіцієнтом, який характеризує місце розташування земельної ділянки.
Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням відбувається згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.1998 № 377, зареєстрованою в Мін`юсті України 14.12.1998 № 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.
39. Системний аналіз вказаних правових норм дає змогу дійти висновку, що віднесення земель до певних категорій за функціональним використанням безпосередньо залежить від виду економічної діяльності, яка здійснюється суб`єктом господарювання на цій земельній ділянці, що спростовує відповідні доводи, викладені у касаційній скарзі.
40. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі №815/5947/15.
41. Як встановлено судами попередніх інстанцій, видами економічної діяльності ТОВ "Леда", яка використовує земельну ділянку, щодо якої надано спірний витяг, за КВЕД є: 21.1 Виробництво основних фармацевтичних продуктів, 21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами, 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки. При цьому, основним видом діяльності є 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.
42. Значення коефіцієнтів функціонального призначення земельних ділянок в залежності від виду діяльності, який на ній здійснюється, встановлено Порядком.
43. Зокрема в додатку 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 до Порядку у таблиці 1.1 «Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф)» для земель комерційного використання встановлено коефіцієнт 2,5.
44. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги, згідно з якими спірна земельна ділянка повинна бути віднесена до категорії «землі охорони здоров`я та соціальної допомоги» у зв`язку з тим, що «охорона здоров`я» як вид економічної діяльності, що встановлений Національним класифікатором «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» (Наказ Держспоживстандарту України від 11.10.2010), не віднесений до видів діяльності ТОВ «Леда» згідно з КВЕД.
45. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки земельна ділянка загальною площею 0,0279 га передана та використовується для експлуатації аптеки ТОВ «Леда», до видів економічної діяльності якого належить роздрібна торгівля фармацевтичними товарами, то зазначена ділянка за функціональним призначенням належить до земель комерційного призначення, для яких встановлено коефіцієнт 2,5, який і був правомірно застосований відповідачем.
46. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.04.2019 у справі №820/3839/15.
47. Верховний Суд     не надає оцінку доводам касаційної скарги щодо того, що судами не враховано суму вагових характеристик, яка встановлена для факторів при визначенні вартості одного квадратного метра земель населених пунктів, з огляду на те, що суд касаційної інстанції не може надавати оцінку фактичним обставинам справи, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції та перегляду в суді апеляційної інстанції.
48. Інші аргументи касаційної скарги та додаткових пояснень до неї зводяться до переоцінки доказів щодо обставин справи, які суди встановили у процесі її розгляду. Водночас, за приписами частини 1 статті 341 КАС України  суд касаційної інстанції не має права, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
49. Під час розгляду даної справи Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою, і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
50. Крім того, Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
51. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України     суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
52. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суд апеляційної інстанції під час розгляду справи не допустив порушень процесуального     закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення відсутні.
53. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
54. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями     341, 343, 349, 350,   356,   359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леда" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                    І.В. Желєзний
Судді:                                                                                                              Я.О. Берназюк
                                                                                                              І.В. Саприкіна