Постанова                                                 
Іменем України
30 жовтня 2019 року
м. Київ
 
справа № 320/1267/16-ц
 
провадження № 61-17599св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - Мелітопольський міський центр зайнятості Запорізької області,
представник позивача - Арабаджи Світлана Вікторівна,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
представник відповідача - ОСОБА_4,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року у складі судді Міщенко Т. М. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року у складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Подліянової Г. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2016 року Мелітопольський міський центр зайнятості Запорізької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.
Позов мотивовано тим, що 11 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області за сприянням у працевлаштуванні. При реєстрації у відповідача останнім видом зайнятості було зазначено здійснення підприємницької діяльності, яку він припинив                       10 липня 2014 року відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.
 
30 березня 2015 року ОСОБА_2 подав заяву про зняття з обліку у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості.
 
Мелітопольським міським центром зайнятості Запорізької області була проведена звірка з органами Пенсійного фонду України за IV квартал 2014 року та І квартал 2015 року, у ході якої було виявлено, що відповідач виконував роботу згідно договору підряду з товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжпромбудпроект» (далі - ТОВ «Запоріжпромбудпроект») у період                            з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року, за що отримав грошову винагороду згідно актів виконаних робіт, але цей факт не повідомив спеціалісту центра зайнятості, та в цей період отримував допомогу по безробіттю.
 
Мелітопольський міський центр зайнятості Запорізької області вважав, що за період з 01 жовтня 2014 року по 29 березня 2015 року ОСОБА_2 незаконно отримав допомогу у розмірі 3 228 грн 90 коп.
 
18 серпня 2015 року на підставі отриманих документів, які надійшли з Пенсійного фонду України, спеціалістом центра зайнятості складено акт № 319 про встановлення факту, що відповідач під час перебування на обліку                                     в центрі зайнятості знаходився в цивільно-правових відносинах з підприємством                   ТОВ «Запоріжпромбудпроект» з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року.
 
Директором міського центра зайнятості прийнято рішення про повернення ОСОБА_2 незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі                           3 228 грн 90 коп., що оформлено наказом від 18 серпня 2015 року № 245-О.
 
18 серпня 2015 року за № 1528/12 відповідачу рекомендованим листом було направлено повідомлення про повернення незаконно отриманих коштів, але незаконно отримана допомога по безробіттю у розмірі 3 228 грн 90 коп. ОСОБА_2 не відшкодована.
 
Ураховуючи викладене, Мелітопольський міський центр зайнятості Запорізької області просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь центра зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 3 228 грн 90 коп.
 
Короткий змістрішення суду першої інстанції
 
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області                            від 03 листопада 2016 рокупозов Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 3 228 грн 90 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що судом встановлено, що ОСОБА_2 під час перебуванні на обліку в центрі зайнятості знаходився у цивільно-правових відносинах з підприємством ТОВ «Запоріжпромбудпроект» з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року та в цей самий період отримав допомогу по безробіттю у розмірі 3 228 грн 90 коп. Тому суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження його заперечень щодо позову.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 рокузалишено без змін.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області до                   ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю                     у розмірі 3 228 грн 90 коп. є законним та обґрунтованим.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Зазначав про те, що у матеріалах справи відсутні документи, на які посилався позивач при поданні позовної заяви. Зазначені в акті розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 18 серпня 2015 року               № 319 висновки, що згідно обміну даних з Державною фіскальною службою України та Пенсійним фондом України встановлено, що він під час перебування на обліку в Мелітопольському міському центрі зайнятості Запорізької                   області знаходився у цивільно-правових відносинах з підприємством                                           ТОВ «Запоріжпромбудпроект» у період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня                 2015 року, не підтверджені належними та допустимими доказами його працевлаштування за спірний період перебування на обліку в Мелітопольському міському центрі зайнятості Запорізької області. Судами попередніх інстанцій не було взято до уваги вимоги статті 215 ЦК України щодо недійсності правочину (цивільно-правової угоди, укладеної між ним та ТОВ «Запоріжпромбудпроект»).
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі. Витребувано із Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зазначену цивільну справу. Зупинено виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області                від 31 січня 2017 року до закінчення касаційного провадження. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів відмовлено.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України                                     у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня             2019 року справу за позовом Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю призначено до розгляду.
 
Доводи особи, яка подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу
 
У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення на касаційну скаргу                   від Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області, у якому він посилався на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а касаційна скарга ОСОБА_2 є безпідставною, тому задоволенню не підлягає. Центр зайнятості зазначав про те, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідач під час перебування на обліку                                  в центрі зайнятості знаходився у цивільно-правових відносинах з                                ТОВ «Запоріжпромбудпроект» та не повідомив про це позивача, тому до встановлених фактичних обставин у справі правильно застосовано норми матеріального права.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
11 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області за сприянням у працевлаштуванні.
 
Останнім видом зайнятостіОСОБА_2 було провадження підприємницької діяльності, яку він згідно повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця припинив 10 липня 2014 року.
 
30 березня 2015 року ОСОБА_2 подав заяву про зняття його з обліку у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості.
 
Мелітопольським міським центром зайнятості Запорізької області було проведено звірку з органами Пенсійного фонду України за ІV квартал 2014 року та І квартал 2015 року, у ході якої було виявлено, що  ОСОБА_2 виконував роботу згідно договорів підряду з ТОВ «Запоріжпромбудпроект» у період                               з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року та отримав грошову винагороду, про що був складений акт від 18 серпня 2015 року № 319 (а. с. 12).
 
Наказом директора Мелітопольського міського центра зайнятості від 18 серпня 2015 року за № 245-О «Про розслідування нещасних випадків» провідного юрисконсульта ОСОБА_3 зобов`язано вжити заходів щодо повернення коштів з особи  ОСОБА_2 у розмірі 3 228 грн 90 коп. (а. с. 13).
 
Листом Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області                   від 18 серпня 2015року за № 1528/12  ОСОБА_2 повідомлено про необхідність повернути отриману допомогу у розмірі 3 228 грн 90 коп. за період                      з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення (а. с. 14).
 
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області                                     від 19 травня 2016 року Мелітопольське об`єднання управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобов`язано надати довідку за формою ОК-7 по персоніфікації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року (а. с. 48).
 
Надані з Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2 (форма ОК-7) містять інформацію щодо суми заробітку, з якого підприємством ТОВ «Запоріжпромбудпроект» сплачено єдиний внесок                за указаний період (а. с. 63).
 
2.    Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга  ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг.
 
Відповідно до статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд уповноважений стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
 
Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку, як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
 
За змістом пункту 18 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» основними завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальних органів є: проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади,                       що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику,                    та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
 
Задовольняючи позов Мелітопольського міського центра зайнятості Запорізької області, суди першої та апеляційної інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 під час перебуванні на обліку в центрі зайнятості знаходився                у цивільно-правових відносинах із підприємством ТОВ «Запоріжпромбудпроект» з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року та в цей самий період отримав допомогу по безробіттю у розмірі 3 228 грн 90 коп. Тому позовні вимоги центра зайнятості є законними та обґрунтованими.
 
Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що судами попередніх інстанцій не було взято до уваги вимоги статті 215 ЦК України щодо недійсності правочину (цивільно-правової угоди, укладеної між ним та ТОВ «Запоріжпромбудпроект»),            є безпідставними, оскільки такі позовні вимоги ОСОБА_2 не заявлялись,  а тому не були предметом розгляду у зазначеній справі.
 
Посилання касаційної скарги ОСОБА_2 на те, що позивачем не надано договорів підряду, укладених між ним та ТОВ «Запоріжпромбудпроект», актів виконаних робіт, є необґрунтованими, оскільки як на підставу для задоволення позову позивач посилався на акт розслідування, здійснений шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника ОСОБА_2 , з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику та Пенсійного фонду України відповідно до вимог пункту 18 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення».                         Дії працівників центра зайнятості щодо складання зазначеного акта неправомірними не визнавались.
 
Доводи касаційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, неповне з`ясування судами обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права при їх ухваленні не знайшли свого підтвердження і спростовуються належними та допустимими доказами у справі.
 
Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення залишити без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Щодо поновлення виконання судових рішень
 
Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
 
Оскільки судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін, суд касаційної інстанції поновлює їх виконання.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області                              від 03 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області                  від 31 січня 2017 року залишити без змін.
 
Поновити виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                                           О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
С. Ф. Хопта
 
В. В. Шипович