ПОСТАНОВА
Іменем України

02 жовтня 2019 року 
Київ
справа №808/6650/14 (ПР/808/17/16)
адміністративне провадження №К/9901/24185/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Єресько Л.О., 
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу №808/6650/14
за позовом  ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , Першого заступника командира частини-начальника штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, постановлену у складі колегії суддів: Шлай А.В. (доповідач), Кругового О.О., Прокопчук Т.С. 
І. Обставини справи
1. 23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року, прийняту по справі №808/6650/14 з урахуванням нововиявлених обставин, що встановлені Донецьким апеляційним адміністративним судом, у якій просить скасувати вказане рішення та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги.
2. Ухвалою суду від 07 червня 2016 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за вказаним позовом та призначено судове засідання на 21 червня 2016 року о 10 год. 30 хв.
3. 21 червня 2016 року ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду зупинено провадження в даній адміністративній справі до повернення з Вищого адміністративного суду України адміністративної справи №808/6650/14 провадження №ДО/808/376/14 за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 , Головного управління Національної гвардії України про визнання неправомірними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.
4. Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року суддя Батрак І.В. прийняв до провадження адміністративну справу №808/6650/14 провадження №Н/808/18/15 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , до першого заступника командира частини – начальника штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 , до Головного управління Національної гвардії України про визнання неправомірними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку із припиненням здійснення повноважень судді Запорізького окружного адміністративного суду Матяш О.В. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.09.2016 №2763/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Запорізького окружного адміністративного суду у відставці».
5. Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року поновлено провадження в адміністративній справі № 808/6650/14 провадження №Н/808/18/15 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та призначено судове засідання на 06 травня 2019 року о 15 год. 00 хв.
6. 06 травня 2019 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року по справі №808/6650/14 з урахуванням нововиявлених обставин, що встановлені Харківським окружним адміністративним судом від 30 грудня 2015 року по справі №820/428/15.
7. 06 травня 2019 року судове засідання відкладено на 20.05.2019 для надання часу представникам відповідача часу для ознайомлення уточненої заяви та надання своїх пояснень.
8. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 р. у прийняті до розгляду уточненої заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 р. з урахуванням нововиявлених обставин відмовлено. Уточнену заяву повернуто заявнику.
9. Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
10. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 р. в адміністративній справі №808/6650/14 (ПР/808/17/16) - залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору.
11. На виконання вимог даної ухвали позивачем до суду 03 липня 2019 року направлено заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.
12. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою    ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 р. в адміністративній справі №808/6650/14 (ПР/808/17/16).
13. Ухвала суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що оскарження ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
14.  ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.
15. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для провадження розгляду.
16. Касаційна скарга обґрунтована тим, що пунктом 3 частини 1 статі 294 КАС України прямо передбачено право на апеляційне оскарження, окремо від рішення суду, ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
ІІІ. НОРМИ ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
17. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
18. Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право на апеляційний перегляд та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
19. Згідно з частиною першою статті 293 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
20. Частиною другою цієї ж статті зазначено, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
21. Приписами статті 294 КАС визначено таке: окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 5) відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.
22. Відповідно до частини третьої статті 299 КАС України убачається, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
23. У відповідності до частини третьої статті 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
24. За правилом частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо:
24.1. - позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк;
24.2. - позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання;
24.3. - позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;
24.4. - позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору;
24.5. - позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;
24.6. - порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу);
24.7. - відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;
24.8. - якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу;
24.9. - у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
25. Частиною п`ятою цієї ж статті встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
26. Приписами частини шостої статті 169 КАС України зазначено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.
27. Відповідно до частини сьомої статті 169 КАС України, ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.
28. Частиною восьмою статті 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
29. Згідно частини другою статті 369 КАС України, судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.
30. Відповідно до частини першої статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
ІV. Оцінка Верховного Суду
31. Як уже зазначено, у цій справі ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у прийняті до розгляду уточненої заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 р. за нововиявленими обставинами відмовлено. Уточнену заяву повернуто заявнику. Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
32. Третій апеляційний адміністративний суд, вважав, що оскарження ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року про відмову у прийнятті уточненої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не передбачено статтею 294 КАС України.
33. Верховний Суд указує на помилковість зазначеного висновку за таких підстав.
34. Так, у пунктах 4, 17 частини першої статті 294 КАС визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
34. Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції ухвалою від 20 травня 2019 року повертаючи уточнену заяву про перегляд рішення суду керувався частиною третьою статті 366 КАС України, яка є спеціальною нормою процесуального закону, яка визначає особливості відкриття провадження у справах про перегляд за нововиявленими обставинами.
36. Вказана норма встановлює, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто застосовуються такі самі процесуальні норми як до позовної заяви.
37. Тобто, можливість зміни предмету або підстав заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відповідає частині 1 статті 47 КАС України, яка визначає, що Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви.
38. Колегія суддів також зазначає, що загальний аналіз частини 4, 5, 7 статті 169 КАС вказує на загальний порядок повернення позовної заяви, яка в свою чергу може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог статті 294 КАС України.
39. За таких обставин колегія суддів вважає, що на ухвалу суду про відмову у прийняті (відкритті) уточненої заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.
40. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
41. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
42. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
43. У пункті 36 рішення «Bellet v. France», заява № 23805/94 Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
44. Такий підхід узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, який у пункті 39 рішення по справі «Garcia Manibardo v. Spain», заява № 58695/97), зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "не примушує Держав-учасниць створювати апеляційні або касаційні суди, однак, якщо такі суди існують, то гарантії, які передбачені статтею 6, повинні бути забезпечені".
45. Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom», заява № 8225/78, пункт 96 рішення у справі «Krombach v. France», заява № 29731 /96).
46. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain", заява № 28090/95).
47. За таких обставин Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про відмову у прийняті до розгляду уточненої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, порушив норми процесуального права.
48. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення – скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
VІІ. Судові витрати
49. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі №808/6650/14 скасувати, а справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                       О.О. Шишов

Судді                                                                                                   І.В. Дашутін

                                                                                                            Л.О.Єресько