ПОСТАНОВА
Іменем України

30 вересня 2019 року 
Київ
справа №607/4259/19
адміністративне провадження №К/9901/22033/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Жука А. В.,
суддів: Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №607/4259/19 
за позовом   ОСОБА_1 
до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції 
за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року (колегія суддів у складі: судді-доповідача - Гудими Л.Я., суддів Пліша М. А., Шинкар Т. І.)
ВСТАНОВИВ
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 152275 від 05 лютого 2019 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.
2. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спірна постанова відповідача винесена з порушеннями норм законодавства, оскільки жодних доказів на підтвердження його вини у постанові не зазначено. Також, при ухваленні спірної постанови він на місці події не був, інспектор поліції виніс оскаржувану постанову за його відсутності, фактично без розгляду справи.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року адміністративний позов  задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 152275 від 05 лютого 2019 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.
Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито.
4. Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції 29.08.2019 року Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, у якій, крім іншого, просило поновити строк на касаційну скаргу посилаючись на те, що рішення суду не було вручене у день його проголошення, а відповідач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
5. Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.
6. На поштову адресу апеляційного адресу суду 20 червня 2019 року надійшла заява відповідача про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій апелянт посилається на відсутність представника відповідача у судовому засіданні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 15 квітня 2019 року, оскільки вона була тимчасово звільнена від роботи по догляду за хворою дитиною.
7. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року  відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на    рішення  Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року    у справі № 607/4259/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції    про скасування постанови.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що скаржником подано до суду апеляційної інстанції на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що представник апелянта не брала участі в судовому засіданні та була тимчасово звільнена від роботи по догляду за хворою дитиною.
Апеляційний суд дійшов висновку, що наведені апелянтом обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки апелянт є органом державної влади, яким не підтверджено неможливості забезпечити в судове засіданні іншого представника, який здійснював його представництво в суді та забезпечив можливість апеляційного оскарження рішення суду.     
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзивів на неї
8. Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року та  ухвалити нову, якою їхню апеляційну скаргу прийняти до розгляду.
9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що представник відповідача не була присутньою на оголошенні рішення суду першої інстанції з поважних причин, а з повним текстом рішенням суду першої інстанції ознайомилась 08 травня 2019 року.
10. Відзив на касаційну скаргу до Верховного суду не надходив.
РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
11. 05 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга.
12. Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року. 
ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ 
13. Кодекс адміністративного судочинства України.
13.1. Частина перша статті 13.  Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
13.2. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (частина 2 статті 44 КАС України).
13.3. Частиною першою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
13.4. Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
13.5. Строк на апеляційне оскарження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначений статтею 286 КАС України.
Згідно з частиною четвертою статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
13.6. Відповідно до положень частин другої та третьої статті 298 КАС України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Надаючи оцінку рішенню суду апеляційної інстанції колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
15. Положення даної норми підлягають застосуванню також і до випадків оскарження судових рішень в порядку статті 286 КАС України, однак з врахуванням передбачених нею особливостей, оскільки за приписами ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення
16. Так, оскільки статтею 286 КАС України передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено ч. 1 ст. 295 КАС України), а тому строк, протягом якого особа, відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.
Подібна правова позиція уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 500/6596/17.
17. З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 15 квітня 2019 року без участі представника відповідача. 
Згідно зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення постанову суду першої інстанції було отримано відповідачем 08 травня 2019 року (а.с. 36).
18. Відповідачем 17 травня 2019 року подано апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року.
19. Враховуючи наведене колегія суддів Верховного Суду зазначає, що відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції в межах 10-тиденного строку з часу отримання копії оскаржуваного рішення.
20. Таким чином, зважаючи на те, що    представник відповідача участь у розгляді справи №607/4259/19   в суді першої інстанції 15 квітня 2019 року не брав, рішення суду першої інстанції отримано Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лише 08 травня 2019 року, колегія суддів Верховного Суду дійшла до висновку, що відповідач скористався правом на апеляційне оскарження на дев`ятий календарний день після отримання копії рішення суду першої інстанції, тобто в межах 10-ти денного строку на оскарження судового рішення першої інстанції, який передбачений ст. 286 КАС України у випадку, визначеному у ч. 2 ст. 295 КАС України.
21. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
22. Відповідно до частини першої    статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України    підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
23. Суд касаційної інстанції вважає, що в даному конкретному випадку апелянт вжив усіх залежних від нього заходів щодо якнайшвидшого подання апеляційної скарги, натомість суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки всім обставинам справи, хоча оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.
24. За наведених обставин, оскільки відповідачем подано апеляційну скаргу в межах строку, передбаченого статтею 295 КАС України, Верховний Суд приходить до переконання, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
25. Що стосується вимоги касаційної скарги в частині про прийняття нової ухвали про прийняття до розгляду апеляційної скарги відповідача судом апеляційної інстанції колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
26. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
27. Згідно положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.
28. Відповідно до положень ч. 1 ст. 23 КАС України апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.
29. Згідно змісту частин першої та другої статті 300 КАС України за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному  статтею 298  цього Кодексу.
30. З огляду на наведені положення процесуального законодавства вирішення питання про відкриття апеляційного провадження віднесено до компетенції повноважного за інстанційним критерієм суду - суду апеляційної інстанції.
31. Зважаючи, що в даному касаційному провадженні вирішується лише питання законності ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження з причин пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів Верховного Суду не знаходить підстав для задоволення вимог касаційної скарги відповідача в частині прийняття нової ухвали про прийняття до розгляду апеляційної скарги відповідача судом апеляційної інстанції.
32. Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.
2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року скасувати, а справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                            А. В. Жук

Судді                                                                                                 Н. М. Мартинюк
                                                                                                      
                                                                                                         Ж. М. Мельник-Томенко