ПОСТАНОВА
Іменем України

16 жовтня 2019 року 
Київ
справа №826/13715/15
адміністративне провадження №К/9901/14536/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шарапи В.М.,
суддів - Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року у складі судді Федорчука А.Б. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Карпушової О.В. (головуючий), суддів: Епель О.В., Кобаля М.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича (далі - уповноважена особа Фонду, Банк відповідно), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
1.1 визнати її вкладником Банку з належною їй сумою у розмірі 169620,00 грн; 
1.2 визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) з належною їй сумою у розмірі 169620,00грн.;
1.3 зобов`язати відповідача включити її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду з належною їй сумою у розмірі 169620,00грн; 
1.4 подати до Фонду інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду з належною їй сумою у розмірі 169620,00грн.
2. Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 19 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від           6 квітня 2016 року, відмовив у задоволенні позову.
2.1 Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що вимоги заявлені передчасно, оскільки відповідач зазначив, що після проведення перевірки рахунки будуть розблоковані, а виплати виплачені.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено:
3.1 27 вересня 2014 року між ОСОБА_2 (Дарувальник), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (Обдарований), з іншої сторони, укладено Договір дарування грошових коштів.
3.2 У відповідності до пунктів 1-4 вищезазначеного Договору, Дарувальник дарує Обдарований безоплатно та безумовно у власність, а Обдарована приймає у власність грошові кошти, якими є валютні цінності у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) доларів США, які знаходяться на поточному рахунку у Банку. 
3.3 Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року №144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО", виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 2 березня 2015 року №46 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка В.І. строком на 1 рік з 2 березня 2015 року по 1 березня 2016 року включно.
3.4 4 березня 2015 року на офіційному веб-сайті Фонду розміщено оголошення, згідно якого, у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 2 березня   2015 року №46 про початок ліквідації Банку, Фонд з 6 березня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.
3.5 5 березня 2015 року позивачка звернулася до уповноваженої особи Фонду із заявою, у якій просила вжити всіх заходів щодо виплати грошових коштів, у тому числі включити її до реєстру акцентованих вимог кредиторів Банку.
3.6 Листом №19/1042 від 2 квітня 2015 року уповноважена особа Фонду повідомила позивача, що операції за її рахунком підпадають під ознаки нікчемності та зазначила, що на даний час проводиться перевірка за всіма банківськими рахунками, а після з`ясування всіх обставин будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення його до відповідного реєстру. Також позивача повідомлено про наявність кримінального провадження №22015000000000082 за фактом вчинення службовими особами Банку злочину, передбаченого частиною другою статті 364-1 КК України, досудове розслідування за яким здійснюється Головним управлінням МВС України в м. Києві.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернулася із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким задовольнити позов.
4.1 На обґрунтування касаційної скарги скаржник, зокрема зазначає, що суди у порушення вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) неправильно оцінили докази, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
5. У запереченні на касаційну скаргу уповноважена особа Фонду просить відмовити у задоволенні скарги позивача та залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Вважає, що рішення судів попередніх інстанцій відповідають нормам матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
7. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України від 23 лютого 2012 року          №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
8. Частиною першою статті 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
9. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
10. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
11. Згідно з положеннями статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
12. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
13. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до    законодавства.
14. Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
15. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
16. Отже, Закон №4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу (рахунку) за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється    не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття    рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
17. Тобто однією з умов виникнення у фізичної особи права на отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду є наявність на дату прийняття Національним Банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних відкритого банківського рахунку (вкладу) відповідно до договору, укладеного між банком та фізичною особою.
18. Відповідно до статті 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
19. Частиною першою статті 2 Закону №4452-VI вклад визначено, як кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
20. Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VI передбачено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
21. Згідно з положеннями частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
22. Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що вкладні (депозитні) рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів. При цьому, вкладником вважається саме    та особа, яка має відкритий на своє ім`я рахунок у банку.
23. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року (справа №826/14715/15).
24. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, договір банківського вкладу на ім`я ОСОБА_1 відсутній. У даному випадку, саме ОСОБА_2 є вкладником банку у розумінні статті 2 Закону №4452-VI.
25. Колегія суддів зазначає, що договір дарування від 27 вересня 2014 року не є підставою для автоматичного віднесення позивача до вкладників банку, оскільки цьому має передувати процедура укладення договору банківського вкладу між банком та ОСОБА_1 з подальшим переведенням на відкритий рахунок грошових коштів згідно вказаного договору.
26. У свою чергу правомірність відмови у відкритті банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 за заявами ОСОБА_2 не є предметом даного позову.
26. З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що ОСОБА_1 не є вкладником банку у розумінні статті 2 Закону №4452-VI, відтак, положення абзацу першого частини першої статті 26 Закону №4452-VI на неї не поширюються, тобто позивач не є тією особою, яка набула право на відшкодування суми коштів за рахунок Фонду, тобто відсутні правові підстави для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду.
27. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України (у редакції, що діє з                15 грудня 2017 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
28. Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
29. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
30. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2016 року залишити без змін.
31. Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                              В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                                  Т.В. Тацій
                                                                                                                   С.М. Чиркін