ПОСТАНОВА
Іменем України

23 жовтня 2019 року 
Київ
справа №303/586/16-а (2а/303/98/16)
адміністративне провадження №К/9901/7396/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Мукачівської міської ради Закарпатської області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року (суддя Носов В.В.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року (судді: Затолочний В.С. (головуючий), Каралюс В.М., Матковська З.М.) у справі                        № 303/586/16-а (2а/303/98/16) за позовом Закарпатської обласної державної адміністрації до Мукачівської міської ради Закарпатської області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Закарпатгаз», Вище професійне училище № 3          м. Мукачева, Департамент фінансів Закарпатської обласної державної адміністрації, Департамент освіти і науки, молоді та спорту Закарпатської обласної державної адміністрації, Державний навчальний заклад «Мукачівський центр професійно-технічної освіти», Державний професійно-технічний навчальний заклад «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені Михайла Данкалича», Публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Закарпатська обласна державна адміністрація (далі - позивач, Закарпатська ОДА) звернулась до суду з позовом до Мукачівської міської ради Закарпатської області (далі - відповідач), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Закарпатгаз», Вище професійне училище № 3 м. Мукачева, Департамент фінансів Закарпатської обласної державної адміністрації, Департамент освіти і науки, молоді та спорту Закарпатської обласної державної адміністрації, Державний навчальний заклад «Мукачівський центр професійно-технічної освіти», Державний професійно-технічний навчальний заклад «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені Михайла Данкалича», Публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення 6-ї позачергової сесії 7-го скликання Мукачівської міської ради від 12.01.2016 року № 96 «Про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік (нова редакція)» та зобов`язання потворно розглянути та прийняти рішення про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік з дотриманням вимог   Бюджетного кодексу України   та   Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що   12 січня 2016 року Мукачівською міською радою на 6-й позачерговій сесії 7-го скликання було прийнято рішення № 96 «Про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік (нова редакція)», яким не передбачено видатки на фінансування підготовки робітничих кадрів для трьох професійно-технічних закладів, які розташовані у м. Мукачево (на оплату праці з нарахуваннями працівникам, виплату стипендій учням, і поточне утримання відповідних закладів тощо), чим порушено положення ст. ст.   19,   43,   53 Конституції України, ст. ст.   7,   77,   89 Бюджетного кодексу   та вимог   ст.27 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік». В подальшому, незважаючи на висновок департаменту фінансів Закарпатської ОДА від 26.01.2016 № 02.02-21/166, в якому зазначено про недотримання Мукачівською міською радою вимог чинного бюджетного законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення та вказано на необхідність міській раді терміново усунути виявлені порушення, відповідачем не було переглянуто та не приведено у відповідність рішення про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення 6-ї позачергової сесії 7-го скликання Мукачівської міської ради від 12.01.2016 року № 96 «Про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік (нова редакція)» та зобов`язання потворно розглянути та прийняти рішення про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік з дотриманням вимог   Бюджетного кодексу України   та   Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928.
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Мукачівська міська рада Закарпатської області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просила скасувати постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Закарпатської ОДА у повному обсязі.
5. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року апеляційну скаргу Мукачівської міської ради задоволено частково. Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року у справі № 303/586/16-а змінено, викладено абзац другий резолютивної частини вказаного судового рішення в наступній редакції: Визнати незаконним і нечинним з дня набрання даною постановою законної сили рішення 6-ї позачергової сесії 7-го скликання Мукачівської міської ради від 12 січня 2016 року № 96 «Про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік (нова редакція)» та зобов`язати Мукачівську міську раду в місячний строк з дня набрання даною постановою законної сили повторно розглянути і прийняти рішення про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік з дотриманням положень підпункту «е» пункту 1   ст. 89 Бюджетного кодексу України   та абзацу 2   ст. 27 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»   щодо фінансування підготовки робітничих кадрів у професійно-технічних закладах, розташованих у м. Мукачево, за рахунок видатків, що здійснюються з бюджету          м. Мукачево. В іншій частині постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року у справі № 303/586/16-а залишено без змін. Зобов`язано Мукачівську міську раду невідкладно опублікувати резолютивну частину даної постанови суду у виданні, в якому було офіційно оприлюднено рішення Мукачівської міської ради від 12 січня 2016 року № 96 «Про міський бюджет               м. Мукачево на 2016 рік (нова редакція)», після набрання постановою законної сили. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що судом першої інстанції було надано належну оцінку доводам позивача щодо прийняття відповідачем рішення про внесення змін до бюджету міста Мукачево на 2016 рік та обґрунтовано зазначено, що оскаржуваним рішенням відповідача, всупереч вимогам чинного законодавства, фактично не було вирішено питання щодо фінансування професійно-технічних закладів у м. Мукачево в цілому на 2016 рік. Враховуючи, що після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення таке рішення породило своїм виконанням певні правові наслідки для кола осіб, до яких це рішення було застосоване, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що замість такого способу захисту порушеного права як скасування рішення про бюджет № 96 слід застосувати інший спосіб у вигляді визнання рішення нечинним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Мукачівська міська рада Закарпатської області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Закарпатської обласної державної адміністрації у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 12 січня 2016 року Мукачівською міською радою на 6-й позачерговій сесії 7-го скликання прийнято рішення № 96 «Про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік (нова редакція)». Однак вказаним рішенням, всупереч положенням частини першої   статті 89 Бюджетного кодексу України   та   статті 27 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», не було передбачено видатки на фінансування підготовки робітничих кадрів для трьох професійно-технічних закладів, які розташовані в м. Мукачево (на оплату праці з нарахуваннями працівникам, виплату стипендій учням, поточне утримання відповідних закладів тощо), а саме: Державного навчального закладу «Мукачівський центр професійно-технічної освіти», Державного професійно-технічного навчального закладу «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені Михайла Данканича», Вищого професійного училища № 3 м. Мукачево. Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, зобов`язаний був першочергово дотримуватися положень   Бюджетного кодексу   та   Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», якими передбачено фінансування підготовки робітничих кадрів у професійно-технічних закладах за рахунок видатків місцевих бюджетів. 
Наявність необхідних фінансових ресурсів для фінансування з бюджету м. Мукачево підготовки робітничих кадрів у професійно-технічних закладах підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, а також вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Бюджетного кодексу України та законодавства в сфері трансфертів з Державного бюджету України щодо фінансування професійно-технічних закладів та установ професійно-технічної освіти, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
9. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
10. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Конституція України.
11.1. Стаття 19.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11.2. Стаття 53.
Кожен має право на освіту.
Повна загальна середня освіта є обов`язковою.
Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
11.3. Стаття 119.
Місцеві державні адміністрації на відповідній території забезпечують: 1) виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; 2) законність і правопорядок; додержання прав і свобод громадян; 3) виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; 4) підготовку та виконання відповідних обласних і районних бюджетів; 5) звіт про виконання відповідних бюджетів та програм;               6) взаємодію з органами місцевого самоврядування; 7) реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.
11.4. Стаття 144.
Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.
12. Бюджетний кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
12.1. Пункт 45 частини першої статті 2.
Рішення про місцевий бюджет - нормативно-правовий акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи відповідної місцевої ради, виданий в установленому  порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідно Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації або виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати  виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.
12.2. Частина друга статті 4.
Бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.
Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.
Виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.
12.3. Пункти 1, 4, 6 частини першої статті 7.
Бюджетна система України ґрунтується на таких принципах:
принцип єдності бюджетної системи України - єдність бюджетної системи України забезпечується єдиною правовою базою, єдиною грошовою системою, єдиним регулюванням бюджетних відносин, єдиною бюджетною класифікацією, єдністю порядку виконання бюджетів та ведення бухгалтерського обліку і звітності;
принцип повноти - до складу бюджетів підлягають включенню всі надходження бюджетів та витрати бюджетів, що здійснюються відповідно до нормативно-правових актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування;
принцип ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей,  запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, Автономною Республікою Крим, місцевим самоврядуванням (далі - гарантовані послуги), при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.
12.4. Частина четверта статті 77.
Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, міські, районні, селищні, сільські ради при затвердженні відповідних бюджетів враховують у першочерговому порядку потребу в коштах на оплату праці працівників бюджетних установ відповідно до встановлених законодавством України умов оплати праці та розміру мінімальної заробітної плати; на проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами. Ліміти споживання енергоносіїв у натуральних показниках для кожної бюджетної установи встановлюються виходячи з обсягів відповідних бюджетних асигнувань.
12.5. Підпункт «е» пункту 2 частини першої статті 89.
До видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на: 2) освіту:
е) професійно-технічну освіту з бюджетів міст обласного значення (на оплату послуг з підготовки кваліфікованих робітників на умовах державного та/або регіонального замовлення у професійно-технічних та інших навчальних закладах державної та/або комунальної власності, які розташовані на території міст обласного значення).
12.6. Частина перша статті 115.
Контроль за відповідністю бюджетному законодавству показників затверджених бюджетів, розпису бюджету, кошторисів бюджетних установ та інших документів, які використовуються у бюджетному процесі, здійснюється: 1) Радою міністрів Автономної Республіки Крим - щодо бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим значення та районних бюджетів Автономної Республіки Крим;          2) обласними державними адміністраціями - щодо районних та міських (міст обласного значення) бюджетів і бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад; 3) міськими державними адміністраціями в містах Києві та Севастополі - щодо районних у цих містах бюджетів; 4) районними державними адміністраціями - щодо міських (міст районного значення), селищних, сільських бюджетів;                       5) виконавчими органами міських рад - щодо бюджетів районів у містах, сіл, селищ чи міст районного значення, що входять до складу цих міст.
12.7. Пункти 1, 7 частини першої статті 116.
Порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: включення недостовірних даних до бюджетних запитів; прийняття рішення про місцевий бюджет з порушенням вимог цього Кодексу чи закону про Державний бюджет України (в тому числі щодо складання бюджету в частині міжбюджетних трансфертів).
12.8. Пункт 6 частини першої статті 117.
За порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу: зупинення дії рішення про місцевий бюджет - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначене   пунктом 7 частини першої статті 116   цього Кодексу, у порядку, встановленому   статтею 122   цього Кодексу.
12.9. Частина друга статті 122.
У разі порушення вимог щодо складання бюджету згідно із цим Кодексом та законом про Державний бюджет України в частині міжбюджетних трансфертів Голові Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голові обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій надається право протягом місяця з дня набрання чинності рішенням про районний, міський (міста республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення), районний у містах Києві та Севастополі бюджети та бюджети об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, звернутися до суду з одночасним клопотанням про невідкладне зупинення дії рішення про відповідний місцевий бюджет до закінчення судового розгляду справи. Районні державні адміністрації до запровадження інституту представника Президента України, виконавчі органи міських (міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення), районних у містах Києві та Севастополі рад, рад об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, наступного дня після підписання керівником відповідної місцевої ради рішення про місцевий бюджет або внесення до нього змін надсилають його Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям.
13. Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII:
13.1. Стаття 27.
Установити, що видатки на підготовку робітничих кадрів у професійно-технічних закладах та інших навчальних закладах, розташованих у містах обласного значення, плануються з 2016 року у відповідних бюджетах міст обласного значення, а на інших територіях - у відповідних обласних бюджетах та бюджеті міста Києва.
14. Закон України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року № 586:
14.1. Пункти 3, 6 частини першої статті 13.
До відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і  законами  України, належить вирішення питань: бюджету, фінансів та обліку; науки, освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, сім`ї, жінок, молоді та неповнолітніх.
14.2. Пункти 2, 9 частини першої статті 16.
Місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на   відповідних територіях державний контроль за: станом фінансової дисципліни, обліку та звітності, 
виконанням державних контрактів і зобов`язань перед бюджетом, належним і своєчасним відшкодуванням шкоди, заподіяної державі; додержанням законодавства з питань науки, мови,  реклами, освіти, культури, охорони здоров`я, материнства та дитинства, сім`ї,  молоді та неповнолітніх,  соціального захисту населення, фізичної культури і спорту.
14.3. Пункти 1-4 частини першої статті 22.
Місцева державна адміністрація: реалізовує державну політику в галузі науки, освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, материнства і дитинства, сім`ї та молоді; сприяє розвитку науки і техніки,  реалізації  регіональних науково-технічних програм, впровадженню нових екологічно безпечних технологій, підвищенню технічного рівня виробництва та якості продукції, вирішенню   науково-технічних проблем, що мають першочергове  значення  для підвищення  її  ефективності та конкурентоспроможності; забезпечує охорону прав винахідників і раціоналізаторів, створення територіальних інноваційних центрів і технопарків; виконує  програми  щодо обов`язковості повної  загальної середньої освіти, здійснює загальне керівництво закладами науки, освіти, охорони  здоров`я, культури, фізкультури і спорту, що належать до сфери її управління, їх матеріально-фінансове забезпечення; вживає  заходів  до  збереження мережі  закладів  освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту та  розробляє прогнози  її  розвитку,  враховує їх при розробці проектів програм соціально-економічного розвитку.
14.4. Пункт 5 частини першої статті 28.
Для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право: звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
15. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року  № 280/97-ВР:
15.1. Частина третя статті 24.
Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
15.2. Частина десята статті 59.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності   Конституції   або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
17. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
18. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, щодо наявності правових підстав для визнання незаконним і нечинним рішення 6-ї позачергової сесії 7-го скликання Мукачівської міської ради від 12 січня 2016 року № 96 «Про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік (нова редакція)» та зобов`язання Мукачівської міської ради, у встановлені судовим рішенням строки, повторно розглянути і прийняти рішення про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік з дотриманням положень підпункту «е» пункту 1   ст. 89 Бюджетного кодексу України   та абзацу 2   ст. 27 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»   щодо фінансування підготовки робітничих кадрів у професійно-технічних закладах, розташованих у м. Мукачево, за рахунок видатків, що здійснюються з бюджету м. Мукачево.
Колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції, виходячи з аналізу зазначених правових норм, дійшли обґрунтованого висновку, що до видатків, що здійснюються з бюджетів міст обласного значення, в тому числі і м. Мукачево, віднесено видатки на підготовку робітничих кадрів у професійно-технічних закладах та інших навчальних закладах, розташованих у містах обласного значення, і відповідно такі видатки з 2016 року повинні плануватися у відповідних бюджетах міст обласного значення, а на інших територіях - у відповідних обласних бюджетах та бюджеті міста Києва. Таким чином, відповідач приймаючи оскаржуване рішення      № 96 «Про міський бюджет м. Мукачево на 2016 рік (нова редакція)» був зобов`язаний врахувати вказані законодавчі положення. Однак, вказаним рішенням відповідачем, всупереч положень частини першої   статті 89 Бюджетного кодексу України   та   статті 27 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», не було передбачено видатки на фінансування підготовки робітничих кадрів для трьох професійно-технічних закладів, які розташовані в м. Мукачево (на оплату праці з нарахуваннями працівникам, виплату стипендій учням, поточне утримання відповідних закладів тощо), а саме: Державного навчального закладу «Мукачівський центр професійно-технічної освіти», Державного професійно-технічного навчального закладу «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені Михайла Данканича», Вищого професійного училища № 3 м. Мукачево, чим порушено вимоги чинного законодавства.
Щодо посилань відповідача на окремі питання регулювання перерозподілу державних коштів на фінансування з бюджету м. Мукачево підготовки робітничих кадрів у професійно-технічних закладах, колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що нормативне не вирішення питання щодо передачі закладів професійно-технічної освіти у підпорядкування громаді м. Мукачево та перерозподілу державних коштів на їх фінансування не надає права суб`єкту бюджетної нормотворчості ігнорувати положення законодавства, яким регулюється питання бюджету. Крім того, у справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, наявність необхідних фінансових ресурсів для фінансування з бюджету м. Мукачево підготовки робітничих кадрів у професійно-технічних закладах.
19. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем у запереченні на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
20. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Мукачівської міської ради Закарпатської області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року слід залишити без задоволення.
21. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
22. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Мукачівської міської ради Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року у справі № 303/586/16-а (2а/303/98/16) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду