Постанова 
Іменем України
 
12 вересня 2019 року
м. Київ
 
справа № 755/14161/16-ц
провадження № 61-34413св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                   Кузнєцова В. О., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Планета Страхування»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва у складі судді Виниченко Л. М. від 20 червня                       2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Планета Страхування»), який в ході розгляду справи уточнив, і остаточно просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 123 559 грн 44 коп., яка складається з 115 884 грн 40 коп. - викупної суми, що еквівалентно 4 267, 20 дол. США за курсом НБУ станом на 06 квітня 2017 року, та 7 715 грн 04 коп. - трьох процентів річних за порушення грошового зобов`язання, що еквівалентно 284, 90 дол. США станом на                              06 квітня 2017 року.
Позов мотивовано тим, що 11 січня 2008 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Планета Страхування» укладено договори добровільного страхування життя № 29/3-ДТ та № 30/3-ДТ на умовах, визначених у Правилах добровільного страхування життя.
12 березня 2012 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Планета Страхування» укладено додаткові угоди № б/н до договорів, згідно яких відбулася заміна кредитора у зобов`язані і відповідно до яких стороною у зобов`язані виступив позивач.
ОСОБА_1 вказував, що 09 грудня 2014 року він письмово повідомив відповідача про намір достроково розірвати договори страхування, на що ПрАТ «СК «Планета Страхування» 26 січня 2015 року підтвердила здійснення викупних сум, які станом на 10 січня 2015 року за договором добровільного страхування життя № 29/3-ДТ становили 2 701, 60 дол. США, а за договором добровільного страхування життя № 30/3-ДТ - 2 408, 82 дол. США.
Оскільки датою припинення дії договорів є 10 січня 2015 року,  тому викупна сума повинна бути сплачена не пізніше 24 січня 2015 року, проте ПрАТ «СК «Планета Страхування» прострочило виконання зобов`язання, що є підставою для задоволення позовних вимог. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня                       2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Планета Страхування» на користь ОСОБА_1 викупну суму в розмірі                        132 989 грн 10 коп., що еквівалентно 5 110,42 дол. США, та 3 % річних у розмірі 8 766 грн 35 коп., а всього - 141 755 грн 45 коп. з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Суд першої інстанції, встановивши порушення відповідачем обов`язку щодо своєчасної виплати позивачу викупної суми за договорами добровільного страхування життя у розмірі 5 110,42 дол. США, дійшов висновку про наявність правових підстав її стягнення у гривневому еквіваленті відповідно до положень статті 99 Конституції України та статті 533 ЦК України, а також для стягнення 3 % річних за період з 25 січня 2015 року по 06 квітня 2017 року.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Планета Страхування» відхилено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року залишено без змін. 
 
Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з огляду на порушення ПрАТ «СК «Планета Страхування» грошового зобов`язання перед ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скаргита узагальнення її доводів
 
У жовтні 2017 року ПрАТ «СК «Планета Страхування» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, у якій,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду, ухваливши нове рішення про стягнення викупної суми у розмірі                                      80 489 грн 12 коп. та 5 385 грн 58 коп. по сплаті 3 % річних.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги те, що викупна сума у розмірі 5 110,42 дол. США, зазначена у листі страховика, є попереднім розрахунком як частина сформованого резерву за договорами страхування № № 29/3-ДТ, 30/3-ДТ, а остаточна сума повинна бути розрахована за курсом НБУ на дату припинення договорів. Суди не врахували, що резерв зі страхування життя визначається у доларах США, а зобов`язання по виплаті викупної суми визначаються у гривнях на розрахункову дату.  
 
Короткий зміст заперечення на касаційну скаргу та узагальнення їх доводів
 
У листопаді 2017 року представник ОСОБА_1 - адвокат                                Бережна Я. С. подала до суду касаційної інстанції заперечення на касаційну скаргу ПрАТ «СК «Планета Страхування», які мотивовані тим, що страхові суми та страхові платежі за вказаними договорами визначені у доларах США, облік взаємних зобов`язань між сторонами також вівся у зазначеній валюті, а тому математичний розрахунок викупної суми є правильним. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу №755/14161/16-ц з суду першої інстанції. 
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У червні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 11 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета Страхування», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування», та                                 ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування життя                              № 29/3-ДТ, відповідно до умов якого страховик при настанні страхового випадку бере на себе зобов`язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що зазначені страхувальником або на користь якого/их укладений договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у встановлені терміни та виконувати інші умови договору.
Цього ж дня між закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування життя № 30/3-ДТ, відповідно до умов якого страховик при настанні страхового випадку бере на себе зобов`язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що зазначені страхувальником або на користь якого/их укладений договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у встановлені терміни та виконувати інші умови договору.
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договорів добровільного страхування життя, страхова сума та страхові премії (внески, платежі) можуть бути визначені у будь-якій валюті. За даними договорами страхування, страхові суми та страхові платежі визначені у доларах США.   
Пунктом 8.1 договорів добровільного страхування життя передбачено, що викупна сума (вартість) - це сума, що може бути отримана страхувальником у разі дострокового припинення дії договору страхування. Умови виплати викупних сум зазначені у «Правилах страхування».
Згідно пунктом 14.3 договорів добровільного страхування життя, у випадку дострокового припинення договору страхування за вимогою страхувальника, він повинен сповістити про це страховика до закінчення поточного страхового року, але не пізніше 30 днів до дати припинення. Розірвання договору страхування здійснюється з початку нового року та страхувальнику виплачується викупна сума.
Відповідно пункту 13.1.9 Правил добровільного страхування життя ЗАТ «Страхова компанія «Планета Страхування», дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за ініціативою страхувальника, якщо це передбачено умовами Програми страхування. У цьому випадку виплата викупної суми здійснюється згідно з умовами Програми страхування. При щорічному внесені страхових внесків або при сплаті страхових внесків згідно з пунктом 5.6 цих Правил отримання викупної суми стає можливим тільки по закінченню другого року дії договору страхування.
Згідно до пунктом 13.1.12 Правил добровільного страхування життя, повернення страхових внесків (виплат викупної суми) згідно з пунктами 13.1.9., 13.1.10 цих правил здійснюються страховиком протягом двох тижнів з моменту дострокового припинення дії договору страхування. 
11 березня 2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору добровільного страхування життя № 29/3-ДТ від 11 січня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є страхувальником - правонаступником ОСОБА_2 
Цього ж дня між ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування»,                        ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору добровільного страхування життя № 30/3-ДТ від 11 січня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є страхувальником - правонаступником ОСОБА_2 
09 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до голови правління ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» із заявами про дострокове припинення дії договорів добровільного довгострокового страхування життя № 29/3-ДТ від 11 січня 2008 року та № 30/3-ДТ від 11 січня 2008 року і виплату викупної суми.
Відповідно до розпорядження про припинення договору страхування                               № 29/3-ДТ від 11 січня 2008 року ОСОБА_1 належить до виплати викупна сума у розмірі 2701,60 дол. США.
Відповідно до розпорядження про припинення Договору страхування                     №30/3-ДТ від 11 січня 2008 року ОСОБА_1 належить до виплати викупна сума у розмірі 2408,82 дол. США.
Листом від 26 січня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» повідомило ОСОБА_1 , що договори можуть припинити дію 10 січня 2015 року з подальшою виплатою викупної суми, яка становить за договором № 29/3-ДТ - 2701,60 дол. США та за Договором № 30/3-ДТ -           2408,82 дол. США, виплати викупних сум підлягають оподаткуванню у розмірі 15 %-17 %, а також оплачується військовий збір у розмірі 1,5 %.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
 
Згідно частини шостої статті 6 Закону України «Про страхування» страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. 
 
Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку ( страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
 
Згідно з частиною першою статті 997 ЦК України, договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.
Положеннями частини другої вказаної статті ЦК України визначено, що страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором. 
 
Відповідно до статті 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. 
 
Відповідно до частин другої, четвертої, шостої та восьмої статті 28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. 
 
У разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю. 
 
Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід`ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. 
 
Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позовні вимоги, правильно встановили характер спірних правовідносин та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, встановивши, що у порушення вимог пункту 13.1.12 Правил добровільного страхування життя страховиком протягом двох тижнів з моменту дострокового припинення дії договорів, тобто до 24 січня 2015 року, викупна сума у розмірі 5 110,42 дол. США повернута позивачу не була, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для її стягнення у гривневому еквіваленті відповідно до положень статті 533 ЦК України, який станом на день ухвалення рішення становить 132 989 грн 10 коп. 
 
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
 
З огляду на викладене, правильним є й висновок судів попередніх інстанцій про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченого грошового зобов`язання у розмірі 8 766 грн 35 коп., оскільки викупна сума позивачу була виплачена з порушенням строків такої виплати. 
 
Доводи касаційної скарги щодо сплати страховиком викупної суми у гривнях на розрахункову дату відповідно до Положення про формування резервів із страхування, затвердженого Головою Правління ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» 26 серпня 2011 року, є безпідставними, оскільки відсутні будь-які відомості про ознайомлення страхувальника з ним, а з укладених між сторонами правочинів вбачається, що вказане Положення не є частиною договорів. До того ж, Положення про формування резервів із страхування затверджене після укладення між сторонами договорів страхування № № 29/3-ДТ, 30/3-ДТ від 11 січня 2008 року. 
 
Інші доводи касаційної скарги також не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті                                 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті                                    6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня                       2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду - без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» залишити без задоволення.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді : | В. С. Жданова
| В. М. Ігнатенко
| В. О. Кузнєцов