ПОСТАНОВА
Іменем України

19 листопада 2019 року 
Київ
справа №2а-1318/11 (6а-702/17)
адміністративне провадження №К/9901/23676/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів: Стародуба О.П.,  Чиркіна С.М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.06.2017 у складі судді Чорненької Д.С. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у складі колегії суддів: Беспалова О.О. (головуючий),       Грибан І.О., Губської О.А. у справі №2а-1318/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області, третя особа: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.           ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області (надалі - УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
2.          Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.11.2011, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2012, позовні вимоги задоволено частково. 
2.1.          Визнано протиправною бездіяльність УПФ щодо непроведення перерахунку державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 18.04.2011 до 22.07.2011 ОСОБА_1 
2.2.          Зобов`язано УПФ провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату державної пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам 2 групи згідно зі статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно зі статтею 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка повинна становити 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розмір якої визначений у розмірі прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" за виключенням суми фактично проведених виплат за період з 18.04.2011 до 22.07.2011.
2.3.          У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
3.          На виконання даної постанови суду Монастирищенським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі №2-а-1318/11 від 11.02.2013, в якому зазначено строк пред`явлення його до виконання до 25.10.2013.
4.          11.11.2014 за заявою позивача йому було видано дублікат вказаного виконавчого листа. 
5.          09.06.2017 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
6.          Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.06.2017, яку залишено    без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018, заяву позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання в частині виплати заборгованості пенсії в сумі 16958,98 грн. строком на 1 (один) рік, починаючи з дня набрання даною ухвалою законної сили.
6.1.          Приймаючи вказане судове рішення суди виходили з того, що відповідно до повідомлення УПФУ, постанова суду у справі №2-а-1318/11 в частині нарахування пенсії виконана на суму 16958,98 грн. та, як вбачається з матеріалів справи, позивач хворіє на тяжку хворобу, є людиною похилого віку, а також вживав заходів щодо добровільного виконання рішення суду та ініціював видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою. Тому, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача та поновлення йому строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
7.          Уманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області (надалі - ОУПФ) подано касаційну скаргу на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.06.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні заяви позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити. 
7.1.          Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, скаржник наголошує, що позивач не навів достатніх доказів на підтвердження існування у нього поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Крім того, вважає, що суди помилкового вказали в оскаржуваних судових рішеннях ОУПФ в якості боржника у виконавчому провадженні, адже процесуальне правонаступництво у справі не могло бути допущене на даній стадії. 
8.          Інші учасники справи відзивів та письмових пояснень на касаційну скаргу до суду подали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
9.          Відповідно до статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України,                  в редакції чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень), стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. 
10.          Чинне законодавство не визначає певного переліку причин, які можуть визнаватись поважними при вирішенні питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Проте, в розумінні наведеної норми, поважними можуть вважатися лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення стягувача, а також були пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного пред`явлення його до виконання.
11.          Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач, який  має похилий вік та є інвалідом ІІ групи, вживав заходів з метою виконання постанови суду в справі №2-а-1318/11, яка не була виконання боржником - УПФ, через відсутність необхідних коштів.
12.          При цьому, позивач звертався до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, який було видано судом останньому вже після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
13.          Тому, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій стосовно наявності підстав для задоволення заяви позивача. 
14.          Згідно статті 55 КАС України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень),    у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
15.          Відтак, заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили. 
16.          Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11 та від 07.03.2019 у справі №617/7748/12.
17.          Слід зазначити, що суд першої інстанції не здійснював заміни сторони виконавчого провадження у порядку визначеному КАС України, а лише вказав в ухвалі суду в якості представника боржника - ОУПФ, тобто, допустив процесуальне правонаступництво у справі. Тому, не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги в цій частині.
18.          Отже, суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень не допустили порушень норм процесуального права і доводи касаційної скарги цього не спростовують.
19.          За приписами частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
20.          З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
21.          Касаційну скаргу Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення. 
22.          Ухвалу Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.06.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №2а-1318/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області, третя особа: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.
23.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя                                                                                           Шарапа В.М.

Судді                                                                                                              Стародуб О.Г.

                                                                                                                        Чиркін С.М.