Постанова
Іменем України
 
06 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 592/2119/15-ц
 
провадження № 61-21395св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),               Шиповича В. В., 
 
учасники справи:
позивач - Незалежна професійна спілка найманих працівників публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе», що діє в інтересах члена комітету Незалежної професійної спілки найманих працівників публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання                   ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_2,
представник позивача - Світлична Жанна Віталіївна ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе»,
представник відповідача - Гоч Вячеслав Миколайович,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну           скаргу Незалежної професійної спілки найманих працівників публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе» на рішення Ковпаківського районного суду              м. Суми від 28 лютого 2017 року у складі судді Зорік М. В. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 04 травня 2017 року у складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Семеній Л. І., Хвостика С. Г.,
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2015 року Незалежна професійна спілка найманих                 працівників публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе» (далі - ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе»), що діє в інтересах члена комітету Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» про зобов`язання вчинити дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що  ОСОБА_2 є членом комітету Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське              НВО ім. М. В. Фрунзе», тому він відповідно до статті 248 КЗпП України має право безперешкодно відвідувати і оглядати місця роботи на підприємстві, в установі, організації, де працюють члени профспілок. Разом з тим, при спробі потрапити через прохідну адміністративної частини (канцелярія) та центральну прохідну ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» 18 і 25 лютого 2015 року, з`ясувалося, що перепустку ОСОБА_2 заблоковано, у зв`язку з чим його було позбавлено можливості безперешкодно відвідувати та оглядати робочі місця, де працюють члени профспілки, окрім того робочого місця, де безпосередньо працює ОСОБА_2 - на компресорному виробництві. 
19 лютого 2015 року на ім`я генерального директора ПАТ «Сумське НВО           ім. М.В. Фрунзе» було надіслано лист з вимогою негайного розблокування перепусток ОСОБА_2 та інших членів комітету незалежної профспілки. Листом від 19 березня 2015 року ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» повідомило про порядок оформлення та видачі перепусток. 
Однак запропонований підприємством варіант позбавляє можливості члена профспілкового органу оперативно виконувати свої профспілкові обов`язки, оскільки оформлення перепусток займає тривалий час.
Незалежна професійна спілка найманих працівників ПАТ «Сумське НВО          ім. М. В. Фрунзе» вважає такі дії ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» протиправними і такими, що порушують вимоги пункту 1 статті 248 КЗпП України та пункту 1 статті 40 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». 
На підставі вказаного Незалежна професійна спілка найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», що діє в інтересах члена комітету Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО         ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_2 ., з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23 червня 2015 року, просила суд: визнати протиправними                   дії адміністрації ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе»; зобов`язати                  ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» забезпечити члена комітету              Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО             ім. М. В. Фрунзе» ОСОБА_2. правом безперешкодного відвідування та огляду робочих місць на всій території підприємства, де працюють члени незалежної профспілки та розблокувати перепустку ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст судових рішень 
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня                 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року, позов Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», що діє в інтересах              члена комітету Незалежної професійної спілки найманих працівників                 ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_2 ., задоволено частково. 
Зобов`язано ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» розблокувати перепустку ОСОБА_2 . 
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» у дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» задоволено частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області                    від 04 травня 2017 року, у задоволенні позову Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», що діє в інтересах члена комітету Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» ОСОБА_2., відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», що діє в інтересах члена комітету Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» ОСОБА_2 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом зобов`язання        ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» розблокувати перепустки ОСОБА_2 суперечить положенням статті 16 ЦК України, оскільки блокування перепусток взагалі не передбачено на підприємстві, крім того такий спосіб захисту не передбачений нормами цивільного законодавства. Також, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається у позові. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Незалежна професійна спілка найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У травні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.
 
Відповідно до розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 07 червня 2019 року № 634/0/226-19 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня     2019 року справу призначено судді-доповідачеві.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2019 року справу призначено             до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не врахували, що отримання разових перепусток порушує принцип безперешкодного відвідування та огляду місця роботи на підприємстві, в установі, організації, де працюють члени профспілок, як однієї з гарантій діяльності профспілок, встановлених статтею 248 КЗпП України, оскільки отримання таких перепусток потребує значного часу, крім того, вирішення питання надання (або ненадання) перепустки залишається на розсуд адміністрації підприємства.
 
Заперечення на касаційну скаргу відповідачем не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Незалежна професійна спілка найманих працівників ПАТ «Сумське НВО             ім. М. В. Фрунзе» має статус первинної профспілкової організації, що об`єднує працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», що підтверджується її Статутом.
 
ОСОБА_2 є членом Комітету профкому.
 
Відповідно до актів від 18 лютого та 25 лютого 2015 року ОСОБА_2 не зміг потрапити до канцелярії ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», на територію підприємства через центральну прохідну та через прохідну адміністративної частини (бухгалтерія, канцелярія) з метою виконання профспілкових обов`язків, оскільки його перепустку було заблоковано.
 
19 лютого 2015 року голова Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» Шершенюк В. А. звернувся з листом за № 9/15 до генерального директора ПАТ «Сумське НВО                ім. М. В. Фрунзе» з вимогою негайного розблокування перепусток             ОСОБА_2 та інших членів комітету незалежної профспілки відповідно  до статті 248 КЗпП України та пункту 1 статті 40 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
 
Листом від 19 березня 2015 року директор з економічної безпеки ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» запропонував незалежній профспілці заздалегідь звертатися до підприємства з заявкою, яка містить дату та конкретний час відвідування, структурний підрозділ, конкретне місце роботи члена профспілки, його прізвище, ім`я та по-батькові й за результатами розгляду заявки членам виборних органів профспілки буде видано разову перепустку та визначено особу, яка з метою забезпечення безпеки членів виборних органів профспілки буде їх супроводжувати.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга Незалежної професійної спілки найманих працівників публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе» підлягає залишенню без задоволення.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.
 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
У частині першій статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
 
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
 
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
 
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
 
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
 
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
 
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
 
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
 
У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;                          10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
 
Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. 
 
Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
 
Так, судом установлено, що Незалежна професійна спілка найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» звернулася до суду з позовом в інтересах члена комітету Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» ОСОБА_2 про зобов`язання ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» припинити дії, які порушують права членів незалежної профспілки, шляхом розблокування перепусток членів профспілки, у тому числі перепустки заступника голови Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО          ім. М. В. Фрунзе» ОСОБА_2 .
 
Частиною першою статті 45 ЦПК України 2004 року передбачено, що увипадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів. 
 
Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
Профспілки, їх об`єднання мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також міжнародних судових установ.
 
У статті 248 КЗпП України визначено, що для реалізації повноважень профспілок, передбачених Законом України «Про професійні спілки,                        їх права та гарантії діяльності», члени виборних органів профспілкових організацій підприємств, установ і організацій, вищестоящих профспілкових органів, а також повноважні представники цих органів мають право:                                  1) безперешкодно відвідувати та оглядати місця роботи на підприємстві, в установі, організації, де працюють члени профспілок; 2) вимагати і одержувати від власника або уповноваженого ним органу, іншої посадової особи відповідні документи, відомості та пояснення щодо умов праці, виконання колективних договорів, додержання законодавства про працю та соціально-економічних прав працівників; 3) безпосередньо звертатися в усній або письмовій формі до власника або уповноваженого ним органу, посадових осіб з профспілкових питань; 4) перевіряти роботу закладів торгівлі, громадського харчування, охорони здоров`я, дитячих закладів, гуртожитків, транспортних підприємств і підприємств побутового обслуговування, що належать або надають послуги підприємству, установі, організації, в яких працюють члени профспілок; 5) розміщувати власну інформацію у приміщеннях і на території підприємства, установи, організації в доступних для працівників місцях; 6) перевіряти розрахунки з оплати праці та державного соціального страхування, використання коштів на соціальні і культурні заходи та житлове будівництво.
 
Відповідно до статті 40 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» члени виборних органів профспілок, об`єднань профспілок, а також повноважні представники цих органів мають право:          1) безперешкодно відвідувати та оглядати місця роботи на підприємстві, в установі, організації, де працюють члени профспілок; 2) вимагати і одержувати від роботодавця, іншої посадової особи відповідні документи, відомості та пояснення, що стосуються умов праці, виконання колективних договорів та угод, додержання законодавства про працю та соціально-економічних прав працівників; 3) безпосередньо звертатися з профспілкових питань усно або письмово до роботодавця, посадових осіб; 4) перевіряти роботу закладів торгівлі, громадського харчування, охорони здоров`я, дитячих закладів, гуртожитків, транспортних підприємств, підприємств побутових послуг, що належать даному підприємству, установі, організації або їх обслуговують; 5) розміщувати власну інформацію у приміщеннях і на території підприємства, установи або організації в доступних для працівників місцях; 6) перевіряти розрахунки з оплати праці та державного соціального страхування, використання коштів для соціальних і культурних заходів та житлового будівництва. 
 
Судом установлено, що на території ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» діє Інструкція «Про порядок дотримання пропускного та внутрішньо об`єктового режиму ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», яка розроблена з метою виключення можливості безконтрольного входу (виходу) осіб, в`їзду (виїзду) транспортних засобів, заносу (винесенню), завозу (вивозу) товарно- матеріальних цінностей, конструкторської, технологічної, виробничої документації, яка містить інформацію, що є власністю товариства чи є власністю контрагентів товариства на паперових чи електронних і магнітооптичних носіях, виконання вимог правил внутрішнього трудового розпорядку, протипожежної і протиаварійної безпеки, направленої на забезпечення збереження об`єктів товариства, товарно-матеріальних цінностей та документації. 
Пунктом 2.9 цієї Інструкції передбачено порядок відвідування території товариства особами, які можуть проходити на територію товариства та виходити з неї за разовими перепустками у супроводі працівника товариства. Наявність на території ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» спеціального пропускного та внутрішнього об`єктового режиму, що обумовлено характером виробництва, є обов`язковим для дотримання всіма працівниками заводу, в тому числі, і членами профспілок. Проте на думку колегії суддів даний режим не є перешкодою для членів профспілок при виконанні ними своїх обов`язків та користуванні правами, передбаченими статтею 248 КЗпП України і статтею 40 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе» повідомляло незалежну профспілку листом                           від 19 березня 2015 року № 45/127 про можливість безперешкодного відвідування та огляду на території товариства місць роботи членів профспілки та роз`яснено порядок одержання перепусток, однак представники незалежної профспілки з питання надання перепусток не зверталися. 
 
Крім того, оскільки внутрішніми розпорядчими документами ПАТ «Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе», які регулюють контрольно-пропускний режим на підприємстві, не передбачено можливості блокування перепусток, то суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, так як судом не встановлено протиправності дій відповідача.
 
При цьому судами на виконання вимог частини четвертої статті 338 ЦПК України 2004 року при ухваленні оскаржуваних судових рішень враховані висновки і мотиви, з яких були скасовані попередні судові рішення.
 
Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних та обґрунтованих рішень, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
З урахуванням того, що вказані доводи касаційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви та апеляційної скарги, яким судами попередніх інстанцій надана належна оцінка, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Незалежної професійної спілки найманих працівників публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе» залишити без задоволення.
 
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2017 року           та ухвалу Апеляційного суду сумської області від 04 травня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді: | Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович