ПОСТАНОВА
Іменем України
26 вересня 2019 року 
м. Київ
справа № 144/99/16-а
адміністративне провадження № К/9901/14399/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду :
Судді-доповідача Саприкіної   І.   В.,
суддів Желєзного   І.   В., Чиркіна   С.   М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду (колегія у складі головуючого судді Боровицького   О.   А., суддів Матохнюка   Д.   Б., Сапальової   Т.   В.) від 10   серпня 2016   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Теплицької районної ради Вінницької області, треті особи: Комунальний заклад «Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_2 , про визнання нечинним рішення, 
УСТАНОВИВ:
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Теплицького районного суду Вінницької області з позовом до Теплицької районної ради Вінницької області (далі - Теплицька райрада), треті особи: Комунальний заклад «Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - КЗ «Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», Заклад), ОСОБА_2 , у якому з урахуванням зміни позовних вимог просила: визнати нечинним рішення другої позачергової сесії VII скликання Теплицької райради від 14   січня 2016   року №   30 про внесення змін до рішення 42 сесії районної ради VI   скликання від 07   травня 2015   року №   550 «Про створення комунальної установи «Територіальне медичне об`єднання Теплицького району».
На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона, як голова трудового колективу Комунального закладу «Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», вважає, що спірне рішення відповідача в частині припинення діяльності КЗ «Теплицького районного медичного центру первинної медико - санітарної допомоги» є протиправним та порушує її права та інтереси, оскільки передбачає скорочення лікувального закладу, який відноситься до існуючої мережі лікувальних закладів. Крім того, на думку позивачки, унаслідок такого припинення вона та інші працівники Закладу будуть вивільнені.
Теплицький районний суд Вінницької області постановою від 10   червня 2016   року позов задовольнив частково. Визнав нечинним рішення другої позачергової сесії VII скликання Теплицької райради від 14   січня 2016   року №   30 «Про внесення змін до рішення 42 сесії районної ради VI скликання від 07   травня 2015 року №   550 «Про створення комунальної установи «Територіальне медичне об`єднання Теплицького району». У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 10   серпня 2016   року скасував судове рішення першої інстанції та ухвалив нову постанову, якою відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції, у серпні 2016   року ОСОБА_1 подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просила скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10   серпня 2016   року і залишити в силі постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 10   червня 2016   року.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивачка зазначила, що апеляційний суд порушив норми матеріального права та не дослідив усіх обставин справи. За позицією скаржниці, спірне рішення може призвести до скорочення штату працівників та зменшення лікувального закладу.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 29   серпня 2016   року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.
15   грудня 2017   року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03   жовтня 2017   року №   2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №   2147-VII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС   України) викладено в новій редакції. 
Відповідно до підп.   4 п.   1 розд.«Перехідні положення» КАС   України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 25   вересня 2019   року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.
Відповідно до ч.   1   ст.   341   КАС України (у редакції Закону №   2147-VIII) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.
Теплицька райрада рішенням від 07   жовтня 2011   року № 102 створила КЗ   «Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», який є комунальною установою.
07   грудня 2015   року Теплицька райрада прийняла рішення №   505 «Про створення комунальної установи «Територіальне медичне об`єднання» Теплицького району» (далі - ТМО), відповідно до якого створила ТМО та включила його до переліку об`єктів спільної власності Теплицького району.
У подальшому, рішенням другої позачергової сесії VII скликання Теплицької райради від 14   січня 2016 року № 30 зазначене вище рішення було змінено, зокрема, згідно з п. 1 вирішено припинити діяльність КЗ   «Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» та Теплицької центральної районної лікарні (Теплицької ЛПЛ) шляхом реорганізації (злиття) в ТМО.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до Протоколу зборів трудового колективу КЗ   «Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 29   серпня 2014   року №   1 головою ради трудового колективу Закладу обрано головну медичну сестру ОСОБА_1 
Вважаючи рішення другої позачергової сесії VII скликання Теплицької райради від 14   січня 2016 року № 30 протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів працівників Закладу.
Судове рішення апеляційного суду, ухвалене за результатом перегляду постанови суду першої інстанції, є предметом касаційного розгляду в даній справі.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов таких висновків.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірне рішення прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства України, оскільки КЗ «Теплицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» реорганізовано шляхом злиття в ТМО, а тому всі права та обв`язки закладу переходять до новоствореної установи. За позицією апеляційного суду, припинення установи шляхом злиття не передбачає скорочення лікувального закладу та його штату, а тому не порушує права та інтереси позивачки та інших працівників Закладу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком Вінницького апеляційного адміністративного суду з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України від 19 листопада 1992 року №   2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» порядок створення, припинення закладів охорони здоров`я, особливості діяльності та класифікація закладів визначаються законом.
Планування розвитку мережі державних і комунальних закладів охорони здоров`я, прийняття рішень про її оптимізацію, створення, реорганізацію, перепрофілювання державних і комунальних закладів охорони здоров`я здійснюються відповідно до закону органами, уповноваженими управляти об`єктами відповідно державної і комунальної власності (ч.   4 ст.   16 зазначеного вище Закону).
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.   20 ч. 1 ст. 43 Закону України від 21   травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, як вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.
За приписами ч. 2 ст. 43 Закону № 280/97-ВР районні і обласні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.
З аналізу зазначених законодавчих норм убачається, що питання реорганізації комунальних закладів охорони здоров`я належать до повноважень Теплицької райради.
Судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що на підставі спірного рішення Теплицька райрада припинила діяльність КЗ «Теплицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» шляхом реорганізації (злиття) в іншу комунальну установу - ТМО. 
Згідно зі ст.   104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб`єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) (…). У разі приєднання одного або кількох суб`єктів господарювання до іншого суб`єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаних суб`єктів господарювання.
Тобто, при реорганізації новий суб`єкт господарювання стає правонаступником прав та обов`язків попереднього роботодавця. 
При цьому, таке правонаступництво поширюється й на права та обов`язки у сфері трудових правовідносин. 
Зокрема, за приписами ч.3 ст.   36 Кодексу Законів про Працю України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п.   1 ч.   1 ст.    40 цього Кодексу).
За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи ОСОБА_1 стосовно протиправності оскаржуваного рішення Теплицької райради у зв`язку з тим, що воно нібито призведе до скорочення чисельності штату Закладу.
Виходячи з наведеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що при ухваленні спірного рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому таке рішення є законним та обґрунтованим.
Відповідно до ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене вище, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 , оскільки суд апеляційної інстанцій правильно встановив обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду скаржниця не спростувала.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 349, ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016   року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          І.   В.   Саприкіна
Судді          
                                                                                                              І.   В.   Желєзний
                                                                                                              С.   М.   Чиркін