ПОСТАНОВА
Іменем України

24 вересня 2019 року 
Київ
справа №2а-6521/11/1470
касаційне провадження №К/9901/817/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Людмилівський елеватор» (далі - Товариство) на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Людмилівський елеватор» до Южноукраїнської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Миколаївській області  (далі - Інспекція), правонаступником якої є Головне управління ДФС у Миколаївській області (далі - Управління), про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

секретар судового засідання Савченко А.А.

УСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року Товариство звернулось до суду із позовом до Інспекції, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.07.2011 № 0000122300 та від 30.08.2011 № 0000172300; встановити відсутність компетенції (повноважень) у Інспекції на визнання правочинів такими, що укладені з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства. 

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 25.10.2011 позов задовольнив частково: визнав протиправними та скасував у повному обсязі податкові повідомлення-рішення від 27.07.2011 № 0000122300 та від 30.08.2011 № 0000172300, прийняті Інспекцією.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 06.02.2013 скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив.

Товариство звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 за нововиявленими обставинами, яку обґрунтувало тим, що 04.03.2013 директору Товариства була надана можливість ознайомитись з висновком судово-економічної експертизи № 2/60 від 27.12.2012, проведеної експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України в Миколаївській області в рамках досудового розслідування № 32012160000000006 від 21.11.2012 за фактом умисного ухилення службовими особами Товариства від сплати податків в особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, яке базується на матеріалах перевірок Товариства, результати яких оформлені актами від 15.04.2011 № 41/23-110/34355917 та від 08.07.2011 № 13/23-016/34355917. Згідно вказаного висновку судово-економічної експертизи № 2/60 від 27.12.2012, висновки акту перевірки від 08.07.2011 № 13/23-016/34355917 на суму 1355399,70 грн. документально та нормативно не підтверджуються, що є нововиявленою обставиною, яка не була відома Товариству під час розгляду справи № 2а-6521/11/1470 Одеським апеляційним адміністративним судом та мала б принципово важливе та вирішальне значення при ухваленні судом апеляційної інстанції рішення по суті спору.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.02.2014 заяву Товариства про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 за нововиявленими обставинами залишив без задоволення. 

Рішення суду апеляційної інстанції обґрунтоване тим, що обставина, на яку посилається Товариство, а саме - висновок судової експертизи, не є нововиявиявленою обставиною, оскільки висновок експерта є одним із засобів доказування, який не має для суду наперед встановленої сили і оцінюється останнім окремо та у сукупності з іншими доказами при вирішенні справи, що випливає з положень статей 69, 82, 86 Кодексу адміністративного судочинства України.

Товариство оскаржило ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 04.03.2013 відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи невідповідність ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 нормам процесуального права, Митниця посилається на те, що в силу положень пункту 4 частини 2 статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки був складений експертом станом на дату ухвалення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 та містив інформацію щодо предмета доказування у даній справі, зокрема, щодо факту правомірного відображення Товариством господарських операцій з ТОВ «АТД Пігмаліон», ТОВ «Дельфа-М», ТОВ «Мар-Та» і ТОВ «Спец-Агро», проте про існування якого Товариство дізналось лише під час допиту слідчим директора Товариства. 

У запереченні на касаційну скаргу Інспекція просить суд відмовити у її задоволенні, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін з підстав того, що неповне дослідження доказів як порушення норм процесуального права, допущене (на думку скаржника) судом апеляційної інстанції, є підставою для касаційного оскарження, а не перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 09.09.2019 прийняв касаційну скаргу Товариства до провадження та призначив справу до касаційного розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 24.09.2019, на яке належним чином повідомлені сторони не з`явилися.

У відповідності до положень частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній від 15.12.2017) у справі здійснено заміну Інспекції її процесуальним правонаступником - Головним Управлінням ДФС у Миколаївській області.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Порядок провадження за нововиявленими обставинами встановлений статтями 245-253 Глави 4 Розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017). 

Відповідно до частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами. 

Разом з цим, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду постановою від 24.09.2019 скасував постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2010 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013, а справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на те, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013, яку Товариство просило переглянути за нововиявленими обставинами, скасована, то в силу положень частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) відсутній предмет перегляду.

Враховуючи викладене вище, у задоволенні касаційної скарги Товариства слід відмовити, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 - скасувати та відмовити у розгляді заяви Товариства про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 52, 349, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Людмилівський елеватор» залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 скасувати, у розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Людмилівський елеватор» про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 за нововиявленими обставинами відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду