П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
18 вересня 2019 року
м. Київ
Справа № 810/967/16
Провадження № 11-59апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу Васильківської міської ради Київської області (далі - Міськрада) на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року (судді Федотов І. В., Ісаєнко Ю. А., Оксененко О. М.) у справі № 810/967/16 за позовом Міськради до управління з питань економіки та власності Міськради (далі - Управління), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЗХ-Полімер» (далі - ТОВ «ВЗХ-Полімер») про скасування рішення та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   У березні 2016 року Міськрада звернувся до суду з позовом до Управління, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила скасувати рішення відповідача від 09 липня 2015 року з індексним номером 22716940 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу). 
2.   Позов мотивовано тим, що, провівши державну реєстрацію за ТОВ «ВЗХ-Полімер» прав на нежитлові приміщення, а саме склади на вул . Соборнй, 72 у місті Василькові Київської області, відповідач порушив право Міськради від імені територіальної громади міста Василькова здійснювати повноваження місцевого самоврядування, оскільки відповідне право було зареєстроване на земельній ділянці, яку позивач здає в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Оцелот».
3.   На думку Міськради, порушений інтерес позивача полягає у праві вільно вирішувати питання щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою, що визначено пунктом 35 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», статтею 12 Земельного кодексу України, а також розділом ХІ Конституції України.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
4.   Київський окружний адміністративний суд постановою від 15 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовив.
5.   Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18 жовтня 2016 року скасував постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року, а провадження у справі закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
6.   Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що в цьому випадку існує спір щодо правомірності набуття третьою особою у справі права власності на спірне нежитлове приміщення згідно з установчим договором серії 1-152, який став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а тому цей спір має вирішуватися за правилами господарського судочинства, оскільки за своєю правою природою не є адміністративним.
Короткий зміст та обґрунтування заявлених у касаційній скарзі вимог
7.   Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, Міськрада в касаційній скарзі зазначила, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, зокрема положення статей 1 та 37 Закону України від 01 листопада 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також статті 2 КАС України. 
8.   На думку скаржника, спір у цій справі пов`язаний з оскарженням рішення про державну реєстрацію прав, а тому є публічно-правовим і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
9.   На підставі викладеного скаржник просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.
Позиція інших учасників справи
10.        На час розгляду справи відповідач і третя особа відзивів на касаційну скаргу не надіслали.
Рух касаційної скарги
11.        Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 10 листопада 2016 року відкрив провадження за вказаною касаційною скаргою.
12.        15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.
13.        Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
14.        У січні 2018 року справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
15.        Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 25 січня 2019 року справу передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з тим, що учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції. 
16.        Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2019 року справу передано судді Великої Палати Верховного Суду Саприкіній І. В.
17.        Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 05 лютого 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі пункту 3 частини першої статті 345 КАС України з огляду на те, що касаційному перегляду підлягає ухвала Київського апеляційного адміністративного суду. 
18.        31 травня 2019 року згідно з розпорядженням керівника апарату Верховного Суду № 10/0/30-19, виданого на підставі рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 12 «Про дострокове вибуття судді Саприкіної І. В. зі складу Великої Палати Верховного Суду», відповідно до підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, та пункту 3.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи. 
19.        Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2019 року справу передано судді Великої Палати Верховного Суду Золотнікову О. С.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
20.        10 червня 2015 року до реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ТОВ «ВЗХ-Полімер» подало заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень об`єктів нерухомого майна - складських приміщень, що розташовані на вул . Соборній, 72 в м. Василькові Київської області.
21.        Згідно з карткою прийому заяви № 21943007 разом із заявою були подані: архівна довідка № 389, видана 25 травня 2015 року; довіреність від 16 квітня 2015 року ТОВ «ВЗХ-Полімер»; установчі документи серії ААБ № 672329, видані 25 квітня 2013 року державним реєстратором Салатою С. І.; установчий договір серії 1-152, посвідчений 10 липня 1997 року приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу Кізім С. О.; акти приймання-передачі нерухомого майна від 23 березня 1998 року та від 02 жовтня 1997 року; наказ по ТОВ «ВЗХ-Полімер» від 01 листопада 2012 року; протокол засідання учасників ТОВ «ВЗХ-Полімер» від 31 жовтня 2012 року; статут ТОВ «ВЗХ-Полімер»; технічні паспорти на об`єкти нерухомого майна № 2175, 2176, 497 від 19 травня 2015 року, видані Західним бюро технічної інвентаризації.
22.        За наслідками опрацювання вказаних документів державний реєстратор прав на нерухоме майна Камлик С . О . прийняв рішення від 09 липня 2015 року № 22716940 про проведення державної реєстрації за ТОВ «ВЗХ-Полімер» права власності на нежитлові приміщення на вул . Соборній , 72 в м. Василькові Київської області .
23.        Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
24.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
25.        Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанцій) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
26.        На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
27.        Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
28.        Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
29.        Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
30.        Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
31.        Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
32.        Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
33.        Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
34.        Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
35.        Як установлено матеріалами справи, Міськрада звернулася до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного державним реєстратором права розпорядження земельною ділянкою.
36.        Отже, цей позов подано на поновлення права Міськради у сфері земельних відносин.
37.        За правилами пункту 6 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.
38.        Оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом порушеного, на думку позивача, права Міськради щодо розпорядження земельною ділянкою, що випливає із земельних відносин, а також ураховуючи те, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора зареєстровано речове право за ТОВ «ВЗХ-Полімер», яке не є відповідачем у справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК України.
39.        При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
40.        Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 816/594/14 (провадження № 11-1331апп18).
41.        Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновок Київського апеляційного адміністративного суду про закриття провадження в адміністративній справі у зв`язку з неналежністю цього спору до юрисдикції адміністративних судів є правильним.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
42.        Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
43.        За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
44.        Оскільки оскаржуване судове рішення прийнято з додержанням норм процесуального права, а правових висновків апеляційного суду скаржник не спростував, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу Васильківської міської ради Київської області залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                 О. С. Золотніков 
Судді:                                     Т. О. Анцупова                                                      Л. М. Лобойко
                                                С. В. Бакуліна                                                       Н. П. Лященко
                                                В. В. Британчук                                                         О. Б. Прокопенко
                                                Ю. Л. Власов                                                              В. В. Пророк
                                                М. І. Гриців                                                            Л. І. Рогач
                                                Д. А. Гудима                                                              В. Ю. Уркевич
                                                 Ж. М. Єленіна                                                       О. Г. Яновська
                                                 В. С. Князєв