Постанова 
Іменем України                                       
 
11 вересня 2019 року 
 
м. Київ
 
справа № 214/1060/17
 
провадження № 61-38206св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «Альфа Страхування»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області, у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П., 
від 11 травня 2018 року.
 
Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування 
 
У лютому 2017 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до 
приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа Страхування») про стягнення страхового відшкодування. 
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку помер ОСОБА_2 , який за життя уклав з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» договір добровільного страхування від нещасних випадків, відповідно до умов якого вона визначена вигодонабувачем. Проте у виплаті страхового відшкодування у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 їй було відмовлено у зв`язку з тим, що при укладенні договору страхування ОСОБА_2 не повідомив страховика про інший чинний договір страхування від нещасних випадків з ПрАТ «СК «Провідна», чим порушив вимоги пункту 3.2.3 частини 2 договору.
 
Посилаючись на неправомірність відмови у виплаті страхового відшкодування, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування у розмірі 210 тис. грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Хомініч С. В., від 01 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» правомірно відмовило позивачу у здійсненні виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що при укладенні спірного договору страхування від нещасного випадку ОСОБА_2 не повідомив страховика про інший чинний станом на 12 липня 2016 року договір страхування, укладений з ПрАТ «СК «Провідна».
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь 
ОСОБА_1 страхову виплату у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку у розмірі 210 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що з 25 липня 
2016 року по 30 липня 2016 року діяло одночасно два договори страхування, однак спірний договір добровільного страхування від нещасних випадків був укладений 24 липня 2015 року, до укладення ОСОБА_2 договору страхування з ПрАТ СК «Провідна», та 12 липня 2016 року був пролонгований (поновлений), що свідчить про те, що на момент настання страхового випадку - ІНФОРМАЦІЯ_2 спірний договір добровільного страхування був дійсний. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала 
 
У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Альфа Страхування» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спірний договір страхування 
від 12 липня 2016 року був укладений до укладення ОСОБА_2 договору страхування з ПрАТ «СК «Провідна» та був пролонгований, не перевіривши умови договору страхування про строк його дії, не встановивши чи містяться у договорі умови щодо пролонгації договору та чи передбачені умови щодо пролонгації такого виду договору страхування чинним законодавством України. 
 
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу 
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. ОСОБА_1 зазначила, що у касаційній скарзі відповідач не вказав, які саме норми матеріального права не застосовано судом апеляційної інстанції чи застосовано неправильно, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.
 
07 вересня 2018 року справу передано судді-доповідачу.
Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
24 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» укладено договір добровільного страхування від нещасного випадку «НВ «Основа» № 001.0891135.2015 строком з 25 липня 2015 року по 24 липня 2016 року. Вигодонабувачем за цим договором визначено ОСОБА_1 
(а. с. 3-4).
 
12 липня 2016 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» укладено договір добровільного страхування від нещасного випадку «НВ «Основа» № 001.0935826.205 строком з 25 липня 2016 року по 24 липня 
2017 року. Вигодонабувачем за цим договором визначено ОСОБА_1 
(а. с. 59).
 
У пункті 1 зазначених договорів страхування предметом договору визначено майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, страховим випадком є смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку. 
 
Згідно з пунктом 3.2.3 частини 2 договору страхування від 24 липня 
2015 року та договору страхування від 12 липня 2016 року страхувальник зобов`язаний при укладанні договору повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо предмета цього договору.
 
За невиконання вищевказаної умови передбачена відмова страховика у виплаті страхового відшкодування (пункт 8.1.6 частини 2 договору 
страхування) (а. с. 60-62).
 
30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Провідна» було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків 
№ НВ/0257688/0404/15 строком дії з 31 липня 2015 року по 30 липня 
2016 року (а. с. 31).
 
18 жовтня 2016 року відповідачем було отримано повідомлення про смерть ОСОБА_2 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 29).
Обґрунтовуючи відмову у виплаті страхового відшкодування, ПрАТ СК «Альфа Страхування» посилалось на те, що на момент укладення 12 липня 2016 року договору добровільного страхування від нещасних випадків страхувальник не повідомив страховика про чинний договір добровільного страхування від нещасних випадків, укладений між ним та ПрАТ «СК «Провідна».  
 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
 
За приписами статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
 
Згідно із статтею 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі.
 
За змістом пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.
 
Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.
 
Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
 
Ураховуючи те, що договір добровільного страхування від нещасних випадків між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Провідна» укладений 30 липня 2015 року, тобто після укладення договору добровільного страхування між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» від 24 липня 2015 року, отже в силу положень пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України є нікчемним, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про стягнення зі страховика страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку, оскільки відмова ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування від 12 липня 2016 року, уклавши який сторони фактично продовжили правовідносини, що виникли з 24 липня  2015 року, на підставі пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України та пункту 8.1.6 частини 2 договору страхування є неправомірною.
 
Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» залишити без задоволення.
 
Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 
2018 року залишити без змін.
 
Поновити виконання постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                          Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                                     О. М. Осіян
 
                                                                                                                  Н. Ю. Сакара
 
        С. Ф. Хопта
 
        В. В. Шипович