Постанова
Іменем України
 
12 вересня 2019 року
м. Київ
 
справа № 619/5559/14-ц
 
провадження № 61-29136св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
заявник - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про поворот виконання рішення Дергачівського районного суду від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.
 
Заява про поворот виконання рішення суду мотивована тим, що рішенням Дергачівського районного суду від 17 грудня 2014 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0994 га по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0994 га по АДРЕСА_2 .
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , підстава реєстрації - рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2016 року було задоволено її апеляційну скаргу, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, оскільки судом було установлено, що спірне майно на праві спільної сумісної власності належить подружжю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , тому неможливим є розгляд цього спору без залучення останньої до участі у справі. 
Вказувала, що на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, яке було скасовано рішенням апеляційного суду, із її власності вибуло майно, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 .
На підставі вказаного ОСОБА_3 просила суд вирішити питання про поворот виконання рішення Дергачівського районного суду від 17 грудня 2014 року та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності № 13428639 щодо державної реєстрації прав власності за ОСОБА_1 на житловий будинок по АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 13 березня 2017 року у складі судді Калмикової Л. К. задоволено заяву ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду.
Допущено поворот виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.
Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності № 13428639 щодо державної реєстрації прав власності на нерухоме майно за             ОСОБА_1 , а саме: на житловий будинок по АДРЕСА_1 , житловою площею 148,00 кв. м, загальною площею 530,40 кв. м.
 
Ухвалу суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки апеляційним судом при ухваленні рішення про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 не було вирішено питання про поворот виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, то згідно з положеннями статей 380, 381 ЦПК України 2004 року заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду відмовлено.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до частини першої статті 381 ЦПК України 2004 року, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. 
Вказане свідчить, що із заявою про поворот виконання рішення суду до суду може звернутися лише відповідач. Оскільки ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі в якості відповідача, то вона згідно з вимогами статті 381 ЦПК України 2004 року не має права порушувати питання про поворот виконання судового рішення.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У травні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.
 
Відповідно до розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року № 593/0/226-19 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня     2019 року справу призначено судді-доповідачеві.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд не встановив дійсних обставин справи та дійшов помилкового висновку про те, що вона не має права на подання заяви про поворот виконання рішення Дергачівського районного суду від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, оскільки вона є співвласником спірного майна та судом безпідставно не було залучено її до участі у справі, що й стало підставою для скасування вказаного судового рішення за наслідками апеляційного перегляду.
 
Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу
 
У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Дергачівського районного суду від 17 грудня 2014 року було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано за ним право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0994 га по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0994 га                  по АДРЕСА_2 .
 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , підстава реєстрації - рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року.
 
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2016 року було задоволено її апеляційну скаргу, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, оскільки судом було установлено, що спірне майно на праві спільної сумісної власності належить подружжю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , тому неможливим є розгляд цього спору без залучення останньої до участі у справі. 

 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.
 
Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим та підстав для його скасування немає.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 380 ЦПК України 2004 року питання про поворот виконання рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.
 
Отже, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.
 
Згідно з частиною першою статті 381 ЦПК України 2004 року, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.
 
Отже, правом звернення із заявою про поворот виконання рішення наділений лише відповідач, оскільки по суті поворот виконання спрямований на відновлення саме його прав.
 
Таким чином, на відміну від інших процесуальних питань, які передбачені розділом VI ЦПК України, питання про поворот виконання рішення розглядає за своєю ініціативою суд, до якого справу передано на новий судовий розгляд, і лише в разі невирішення цього питання судом відповідач звертається з такою заявою до суду.
 
З урахуванням вказаного, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 про поворот виконання рішення Дергачівського районного суду від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, оскільки вона не є стороною у цій справі, зокрема, відповідачем. 
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
При цьому Верховним Судом враховано, що заявник не позбавлена можливості захистити свої права в іншому, установленому законом порядку.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян