Постанова 
Іменем України
02 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 242/3749/16-ц
провадження № 61-15253св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), БурлаковаС. Ю., 
Червинської М. Є.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - ОСОБА_5,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04 грудня 2017 року в складі судді Владимирської І. М. та постанову Апеляційного суду Донецької області 
від 25 січня 2018 року в складі колегії суддів: Дундар І. О., Агєєва О. В., 
Корчистої О. І.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування майнової та моральної шкоди.
На обґрунтування позову зазначала, що вона є власницею земельної ділянки, площею 0,0808 га та житлового будинку із господарськими побудовами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Указана земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача. З 2015 року між сторонами у справі існує спір щодо місцерозташування льоху позивача та його користування. Відповідач погрожувала закидати спірний підвал землею, що нею і було зроблено. Вважала, що протиправними діями відповідача їй нанесена майнова шкода, оскільки вона не може користуватися власним погребом, через те, що він засипаний землею та у ньому зламані всі полки. Разом з тим посилалась на те, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та душевних стражданнях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання зусиль для його нормалізації, необхідності звернення до правоохоронних органів задля захисту своїх порушених прав .
Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 940,00 грн, 3 000,00 грн у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, 600,00 грн - витрати пов'язані ізотриманнямвисновку незалежного оцінювача та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні своєю земельною ділянкою та житловим будинком із господарськими побудовами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 04 грудня 
2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Донецької області від 25 січня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності позовних вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У березні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Аргументи учасників справ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У травні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані рішення є законними та обґрунтованими.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судам установлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 травня 2009 року ОСОБА_4 належить житловий будинок АДРЕСА_1.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
 
Відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, установивши відсутність належних та допустимих доказів вини відповідача у спричиненні шкоди позивачу, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 25 січня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                             В. М. Коротун 
С. Ю.Бурлаков
М. Є.Червинська